Провадження №2/225/33/2022
Справа № 225/3927/21
Дзержинський міський суд Донецької області
===========================================================
РІШЕННЯ

іменем України

27 вересня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області

у складі головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,

за участю секретаря Федорцової І.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Лещенка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Лещенко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування вимог зазначив, що 07 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, у якому у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 20 липня 2011 року позивач виплачував на користь відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 30% всіх видів заробітку (доходу), щомісяця.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2012 року зменшено розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 % від частки доходу, що отримує ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2012 року у зв`язку з погіршенням матеріального стану ОСОБА_2 , внаслідок народження в нього дитини в іншому шлюбі.

З 2012 року по лютий 2015 року аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 позивач сплачував у частці відповідно вказаного рішення суду шляхом стягнення аліментів за основним місцем роботи на посаді - «асистент» у Донецькому національному медичному університеті ім. М. Горького.

З 26 червня 2015 року по теперішній час позивач співпрацює з Українсько- Замбійським культурним центром, з жовтня 2015 року він постійно перебуває на Півдні Африки, в тому числі з жовтня 2015 року по квітень 2018 року працював лікарем-волонтером в місті Чіпата, Республіка Замбія в «Fort Jameson Infirmery», а з квітня 2018 року по теперішній час працює лікарем- волонтером в місті Чіпата, Республіка Замбія в «Motala Chipata Clinic and Diagnostics», з 04 червня 2016 року разом з ОСОБА_2 постійно перебуває його дружина - ОСОБА_5 , та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача та ОСОБА_5 народилась ще одна дитина - ОСОБА_7 , у зв`язку з чим його дружина не працює, а виховує доньку, він, як волонтер, теж не отримує заробітну плату, що призвело до погіршення його матеріального стану.

Оскільки позивач має скрутне матеріальне становище, просить зменшити розмір стягнутих аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25% від частки доходу до 16,7% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.

Провадження у справі відкрито 27 серпня 2021 року та призначено по справі підготовче засідання.

15 березня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов, просила в задоволенні позову відмовити. З даним позовом вона не згодна, оскільки позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану, відсутні докази проживання з ним другої дитини, довідка №421 від 08 жовтня 2022 року про те, що ОСОБА_2 працює лікарем- волонтером в місті Чіпата, Республіка Замбія та разом з ним постійно перебуває його дружина - ОСОБА_5 , та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видана два роки тому, що не може бути належним доказом. Посилання позивача не те, що він знаходився на утриманні дружини та не отримував заробітну плату, також не мають підтвердження.

Окрім того, позивач тривалий час взагалі не сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 за рішенням суду, внаслідок чого має заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 серпня 2021 року в розмірі 176953,13 грн.

Їх спільна дитина дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, потребує постійних обстежень та медичного лікування. Вважає, що зменшення розміру аліментів буде порушувати права дитини, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що заперечення відповідача є необґрунтованими, ствердження про інвалідність дитини підтверджені документацією 2014 року, що не є належним доказом. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вислухавши відповідача, доходить наступного висновку.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2007 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був укладений шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 829 (а.с.12).

У шлюбі у сторін народилась донька- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 12 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №.92 (а.с.13).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Відповідно до рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 20 липня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , було стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 у розмірі 30% всіх видів заробітку (доходу), щомісяця.

03 квітня 2012 року у відповідача та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народився син - ОСОБА_6 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11 квітня 2012 року (а.с.24).

16 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , був укладений шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 506, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 16 жовтня 2012 року (а.с.20).

Відповідно до рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 17 жовтня 2012 року розмір стягуваних з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , зменшено з 30% всіх видів заробітку (доходу) до 20% всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 червня 2012 року до досягнення донькою повноліття (а.с.14-17).

Відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2012 року, рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 17 жовтня 2012 року змінено, а саме - зменшено розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , що стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , до 25 % від частки доходу, що отримує ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_4 , виданого в районі Чіпата, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 народилась дитина - ОСОБА_7 (а.с.25-27).

З 2012 року по лютий 2015 року позивач працював посаді - «асистент» у Донецькому національному медичному університеті ім. М. Горького, що підтверджується довідками про доходи від 27 квітня 2015 року (а.с.28).

Відповідно до довідки № 421, яка видана 08 жовтня 2020 року Українсько - замбійським культурним центром з квітня 2018 року по теперішній час ОСОБА_2 працює лікарем- волонтером в місті Чіпата, Республіка Замбія в «Motala Chipata Clinic and Diagnostics», з 04 червня 2016 року разом з ОСОБА_2 постійно перебуває його дружина - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29).

Згідно з випискою з історії хвороби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина спостерігається в амбулаторії №2 КМП «ЦПМСД м.Торецька» з 01 липня 2014 року по теперішній час, перебуває на диспансерному обліку у лікарів педіатра, невропатолога, хірурга, кардіолога та онколога. За рік від 3 до 6 разів перебуває на стаціонарному лікуванні та потребує постійного медикаментозного лікування (а.с.52).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом 0522/4454/2012 від 07 грудня 2012 року, виданим Павлоградським міськрайонним судом Донецької області, наданого державним виконавцем Репіним К.А., позивач має заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 серпня 2021 року в розмірі 176953,13 грн.(а.с.53).

Згідно з довідкою №620 від 27 жовтня 2014 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Калінінської районної у м.Донецьку ради та їй призначено допомогу на дітей-інвалідів до 18 року, а саме на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.54).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, внаслідок народження у нього ще однієї дитини у іншому шлюбі.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів, в той же час не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки позивачем ОСОБА_2 у порушення зазначених вище вимог закону, належними та допустимими доказами не підтверджено, що народження дитини від іншого шлюбу якимось чином вплинуло на неможливість сплачувати аліменти на користь доньки ОСОБА_3 в раніше визначеному розмірі.

Щодо доводів позивача стосовно потреб дітей від іншого шлюбу у значних витратах на їх здоров`я та розвиток, то суд зауважує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що розмір стягуваних аліментів вже було зменшено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2012 року, а саме - зменшено розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , що стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , до 25 % від частки доходу, що отримує ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Тому без підтвердження обставин неможливості сплачувати аліменти на користь доньки ОСОБА_3 в раніше визначеному розмірі, наступне зменшення аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , та суперечитиме її інтересам.

Крім того, суд наголошує, що при визначенні розміру аліментів, суди повинні виходити із принципу забезпечення прав дитини, таким чином, оцінюючи не тільки матеріальний стан платника аліментів, але і того з батьків, з яким проживає дитина. Так, суд враховує, що наразі відповідач сама утримує дитину, яка має тяжкі захворювання та потребує постійного лікування, як покладення додаткового тягаря на матір дитини.

Окрім того, позивач належним чином дитину ОСОБА_3 не утримував, має чималу заборгованість зі сплати аліментів. Суд звертає увагу, що саме по собі небажання позивача утримувати дитину не є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів та жодним чином не повинно впливати на інтереси самої дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18,27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічні за змістом висновки неодноразово викладалися в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21).

Керуючись ст.ст.12,81,263-265,341,342 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позовної заяви представника позивача - адвоката Лещенка Сергія Вікторовича (місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, вул. Університетська, буд.47), який діє в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя Є.В. Челюбєєв