29.08.2022 Єдиний унікальний номер 205/3647/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 203/3647/2021
Номер провадження: 2/205/536/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління служба у справах дітей Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач)звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління служба у справах дітей Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 25.03.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (далі Відповідач) був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитини, донька ОСОБА_4 .

Після розірвання у судовому порядку вказаного шлюбу зазначена дитина залишилась проживати разом із своєю матір`ю, і з того часу у сторін почали виникати конфлікти з приводу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батька.

Оскільки відповідач перешкоджає побаченням з донькою і не дозволяє спілкуватися та приймати участь у її виховані, у досудовому порядку сторони не змогли досягти порозуміння у вказаному питанні, позивач змушений звернутися до суду та просити суд, зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому, ОСОБА_1 , перешкоди у вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити, ОСОБА_1 , для участі у виховані та спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі способи участі: безперешкодні зустрічі з дитиною без участі будьяких інших осіб з ранку другої та четвертої суботи по вечір відповідної неділі кожного місяця (з можливістю перенесення відповідних вихідних днів на наступні робочі дні, у разі якщо вихідний календарний день буде робочим для позивача); безперешкодне проведення відпустки з дитиною без участі ОСОБА_2 , щороку у літній період строком на 14 днів; безперешкодна участь у спільному святкуванні дня народження ОСОБА_4 кожного року 14 березня; безперешкодна участь у святкуванні державних свят України, а також, зобов`язати ОСОБА_2 у разі настання змін фактичного місця проживання, перебування, навчання дитини, повідомити про це його, ОСОБА_1 , особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзиви на позовну заяву не подала.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Після оголошення перерви у розгляді справи подав до суду письмову заяву в якій зазначає про повне підтримання позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні частково визнала позов, просила відмовити в частині встановлення ОСОБА_1 , для участі у виховані та спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такий спосіб участі, як безперешкодна участь батька у святкуванні державних свят України разом із донькою.

Після оголошення перерви, відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління служба у справах дітей Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань від такої особи до суду не надходило.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, просила суд винести рішення, яке відповідає інтересам дитини з урахуванням поданих суду висновків органу опіки та піклування з цього питання.

Суд вказує, що не дивлячись на введення в державі Україна воєнного стану через збройну агресію російської федерації, Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, на день розгляду даної справи, функціонує у штатному режимі, і відповідач мав можливість надіслати будь-яку заяву з процесуальних питань (у тому числі про відкладення судового засідання, участь у судовому засідання в режими відеоконференції), в тому числі, на електронну адресу суду. Однак будь-яких заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

Суд також із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Суд, враховуючи ту обставину, що всі сторони надали свої пояснення по суті спору, у тому числі й у відкритому судовому засіданні, всім учасникам справи були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину, що раніше суд неодноразово відкладав судові засідання через заяви сторін, вважає, що чергове відкладення розгляду справи з причин неявки відповідача порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення за відсутності відповідача по справі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року були задоволені заяви позивача та відповідача про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Однак, у зв`язку із відмовою 28.10.2021 року позивача від допиту свідка ОСОБА_6 судом здійснено лише допит в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, показів свідків, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 березня 2016 року по 09 лютого 2021 року.

Судом також встановлено, що під час спільного сумісного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина, донька - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.2017 року.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду даної справи дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживає разом із матір`ю, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 24 вересня 2021 року № 3/9-118, такий компетентний орган вважає за доцільне в інтересах дитини визначити порядок спілкування та спосіб участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні його доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням вікових особливостей дитини, а саме: щосереди з 17 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері, за попередньою домовленістю; другого та четвертого тижня місця з 10 год. 00 хв. суботи до 17 год. 00 хв. неділі без присутності матері, за попередньою домовленістю.

Оскільки, з матеріалів справи та з показів учасників процесу вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник щодо усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, то такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що є спір між батьками щодо спілкування та участі батька у вихованні їхньої спільної дитини ОСОБА_4 . Активна поведінка батька (звернення до суду із цим позовом, відвідування дитини за місцем її проживання, зацікавленість процесом її життя), свідчить про те, що незважаючи на те, що сторони припинили сімейні відносини, не проживають разом, - має намір та бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та житті. Жодних обставин, які б свідчили про негативну поведінку батька відносно дитини, судом не встановлено. При цьому, слід зазначити, ОСОБА_1 працевлаштований на ТОВ «Нью-Сервіс» на посаді машиніста пакувальної машини та характеризується виключно з позитивної сторони, як людина відповідальна, працелюбна та цілеспрямована.

Допитані під час розгляду справи по суті свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали суду аналогічні за своїм змістом пояснення з яких впливає, що у сторін дійсно є непорозуміння, які випливають із особистих негативних ставлень батьків дитини один до одного, однак позивач дуже добре спілкується з дитиною, завжди намагається їй приділити час та приймати участь у її вихованні.

Таким чином, відповідно, мати дитини, з якою остання проживає і, з якою більше часу знаходиться разом, може і повинна сприяти дитині, зокрема враховуючи і її вік, та батьку їхньому спільному спілкуванню, проведенню разом часу задля того, щоб не втрачався родинний зв`язок доньки із батьком.

Крім того, кожен із батьків повинен усвідомлювати, що в разі настання будь-яких обставин у їхньому особистому житті, дитина має розраховувати на те, що вона залишається частиною життя кожного з батьків окремо і не може бути позбавлена на це лише з-за того, що самі між собою батьки не можуть порозумітися з будь-яких питань.

Слід також зазначити, що мати дитини не повинна зловживати своїм правом на спілкування з дитиною і давати можливість бачитися із батьком, захищаючи та поважаючи право дитини на сімейне виховання.

Не встановлено під час розгляду справи обставин про те, що участь батька у спілкуванні та вихованні дитини можлива лише за бажанням дитини, а також про те, що між батьком та дитиною існують психоемоційні перешкоди у спілкуванні, оскільки враховуючи вік дитини, ту обставину, що дитина постійно знаходиться з матір`ю, відповідно поступово віддаляє її від батька, що не є прийнятливим.

Суд вважає, що під час розгляду справи за дослідженими доказами, встановлені обставини, які свідчать про наявність перешкод з боку матері на спілкування батька із дитиною, а тому слід зобов`язати її не чинити перешкоди у їхньому спілкуванні.

На підставі вищевикладеного, наявні підстави для визначення судом способу спілкування батька з донькою, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема батько зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини постійно, а не тільки за домовленістю із матір`ю, оскільки не врахування цього при вирішенні спору і встановлення способу спілкування відповідача з дитиною виключно за домовленістю з позивачем, може протиправно обмежити права позивача щодо участі у вихованні дитини.

З метою збереження рівності прав батьків та забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що спілкування батька з дитиною має бути визначене не суцільно, а з певною періодичністю. Саме такий графік не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку і відповідає обсягу обов`язків та прав батька щодо доньки.

Враховуючи викладене, встановлюючи порядок спілкування з дитиною, суд виходить з урахуванням позиції сторін та інтересів дитини, а також того, що дитина є фізично здоровою та розвинутою, будь-яких обставин, які б свідчили про неможливість спілкування її з батьком, чи можуть шкодити інтересам дитини, наявності особливих умов при визначенні порядку спілкування, не встановлено, позивач має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні доньки, враховує інтереси дитини, і те, що виховання дитини, участь у піклуванні про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток є не лише правом, але і обов`язком кожного з батьків, а також висновок щодо доцільності встановлення такого порядку участі батька у вихованні дитини, а саме: щосереди з 17 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері, за попередньою домовленістю; другого та четвертого тижня місця з 10 год. 00 хв. суботи до 17 год. 00 хв. неділі без присутності матері, за попередньою домовленістю.

При визначенні такого способу участі батька у спілкування та вихованні дитини, судом враховано Висновок (уточнений) органу опіки та піклування від 24.09.2021 року № 3/9-118 та той факт, що позивач має підлаштовуватись під графік та режим навчання дитини, та потреб її розвитку. Крім того, такий спосіб спілкування не позбавить матір на особисте виховання нею дитини та на спілкування із родичами по лінії матері. Зазначений спосіб на думку суду буде відповідати першоосновам розвитку особистості дитини, враховуючи її вік, стан здоров`я.

Крім того, також слід визначити позивачу спосіб участі у вихованні малолітньої дитини щодо безперешкодного проведення відпустки з дитиною для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини за попередньої домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини зокрема надавши позивачу можливість проведення відпустки з дитиною без участі матері, щороку у літній період строком на 14 днів та брати участь у спільному святкуванні дня народження ОСОБА_4 кожного року 14 березня.

Саме такий порядок участі у вихованні дитини забезпечить рівність прав батьків, що забезпечить гармонійний розвиток та належне виховання дітей з урахуванням, перш за все, їх інтересів, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі їх виховання.

Разом з цим, суд вказує щопозовна вимога безперешкодна участь у святкуванні державних свят України, є неконкретизованою, оскільки лише протягом 2022 в Україні відзначалось 14 державних свят, і кількість останніх може змінюватись щороку в залежності від законодавчого врегулювання. Оскільки позивач протягом розгляду справи так і не конкретизував дану позовну вимогу, чітко не визначив для себе та суду конкретні дні побачень з дитиною в цій частині вимог, то суд вимушений відмовити в задоволені такої позовної вимоги.

Також суд не вбачає підстав для зобов`язання ОСОБА_2 у разі настання змін фактичного місця проживання, перебування, навчання дитини, повідомляти про це позивача. Оскільки станом на день розгляду справи відповідач не уникає в наданні інформації щодо місця перебування дитини, то суд вважає що така вимога за своєю суттю є передчасною, та заявленою без наявності будь-якого спору із цього приводу між сторонами.

Таким чином, з мотивів, зазначених вище, суд вважає, що вищенаведений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між рідними. А тому позов підлягає задоволенню лише частково.

Водночас суд зауважує, що в подальшому, з урахуванням вікових особливостей дитини, її потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Суд також наголошує на те, що у разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком ОСОБА_1 , відповідач не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні доньки.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 19, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління служба у справах дітей Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини, - задовольнити частково.

2. Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Встановити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) наступний порядок і спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які передбачають періодичні зустрічі та спілкування, а саме:

- щосереди з 17 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері, за попередньою домовленістю;

- другого та четвертого тижня місця з 10 год. 00 хв. суботи до 17 год. 00 хв. неділі без присутності матері, за попередньою домовленістю;

- проведення відпустки з дитиною без участі матері, щороку у літній період строком на 14 днів;

- участь у спільному святкуванні дня народження ОСОБА_4 кожного року 14 березня.

4.В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан