Ухвала

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 185/8525/21

провадження № 61-8567ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я.

В обґрунтування позову зазначав, що впродовж 26 років 9 місяців - з 10 вересня 1978 року по 14 червня 2005 року перебував у трудових відносинах з виробничим об`єднанням «Павлоградвугілля», ВАТ «ДХК Павлоградвугілля», правонаступником яких є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Висновком МСЕК від 09 серпня 2006 року № 2 йому сукупно встановлено 55% втрати професійної працездатності безстроково (35% по деф. артрозу, 20% по ХОЗЛ, пиловий бронхіт, емфізема) та встановлено третю групу інвалідності безстроково. Відповідно до акта розслідування хронічного професійного захворювання від 12 липня 2006 року причинами професійного захворювання позивача є тривалий вплив на організм шкідливих факторів виробничого середовища, а саме: пил з вмістом вільного двуоксиду кременя 8,21% у концентраціях 49,6 мг/м3 при гранично допустимій концентрації 4,0 мг/м3, з дією на організм 50% змінного часу; важка фізична праця - разове навантаження складає 35 кг, сумарне за зміну - 450 кг, з дією протягом 40% змінного часу; вимушена робоча поза (на колінах) 30% за зміну; несприятливий мікроклімат по відносній вологості діяв протягом всієї зміни. Зазначене призвело до двобічного плечолопаткового періатрозу ПФС другого ступеня, дефартрозу ліктьових (з згинальною контрактурою) та колінних суглобів ПФ другого ступеня, стійкого больового синдрому; хронічного обструктивного захворювання легень першого-другого ступеня (пиловий бронхіт, емфізема легень першого-другого ступеня), ЛН першого-другого ступеня.

Вказував, що зазначені вимушені негативні зміни призводять до зниження якості його життя та зменшення благ, які він мав до моменту отримання професійних захворювань і втрати професійної працездатності.

Ураховуючи вищевикладене, просив суд стягнути з ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» на свою користь 227 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , місцевий суд виходив з того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, під час дії якої позивачеві була завдана моральна шкода у зв`язку зі встановленням втрати професійної працездатності за професійним захворюванням та який передбачав, що обов`язок відшкодувати таку шкоду покладається на Фонд соціального страхування.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, грошові кошти у розмірі 210 000,00 грн з урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1 заподіяно немайнову шкоду відповідачем, який, як роботодавець, не забезпечив наявність на робочому місці безпечних і нешкідливих умов праці та порушив вимоги санітарного законодавства, що стало причиною виникнення та розвитку у позивача хронічних професійних захворювань та стало причиною втрати професійної працездатності ОСОБА_1 , а тому, саме на відповідача покладено обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди.

31 серпня 2022 року ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я, у загальному розмірі 227 000,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (248 100,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Касаційна скарга містить посилання на те, що рішення у цій малозначній справі оскаржується до суду касаційної інстанції на підставі підпунктів «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України як підставу для оскарження у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах визначено ситуацію, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики, воно повинно мати актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Посилання заявника на постанови Верховного Суду у справах, де за подібних відносин, але різних фактичних обставин, обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я, покладений на Фонд соціального страхування, не є підтвердженням відсутності єдності у правозастосовчій практиці у справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я. У справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, апеляційним судом зазначено, що потерпілі мають право на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування, якщо стійку втрату працездатності у зв`язку з травмою на виробництві або професійним захворюванням вперше встановлено у період із 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2005 року, тобто під час дії законодавчих актів, які надавали потерпілим таке право. Потерпілі не мають права на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання за рахунок Фонду соціального страхування, не підлягають задоволенню їх вимоги про відшкодування моральної шкоди у разі, коли встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності потерпілому мало місце після 01 січня 2006 року.

Заявником у касаційній скарзі не сформульовано правову проблему, яка на думку заявника, є фундаментальною і потребує вирішення Верховним Судом.

Наведене дає підстави для висновку, що касаційна скарга не містить належного обґрунтування наявності підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для перегляду малозначної справи судом касаційної інстанції.

Щодо доводів заявника про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття значного суспільного інтересу та винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Оскільки, касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний