Справа № 2-1616/11
Провадження № 4-с/522/43/21
УХВАЛА

13 жовтня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича (стягувач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»),-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на рішення приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. (надалі приватний виконавець).

Скарга обґрунтована тим, що 26.07.2021 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 66284513 на виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2013 про стягнення з неї на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Другої філії простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 962,86 доларів США, заборгованості за несплаченими відсотками у розмірі 2 457,83 дол. США, заборгованості за кредитом 26 955,46 дол. США, заборгованості по пені 5 202,00 грн., штрафу за неналежне виконання умов договору іпотеки 14 500,00 грн., а всього в сумі 31 376,15 доларів США та 19 702,00 грн.

У ході здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем Долинським М. М. 26 липня 2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі якої було накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на рахунках в наступних банківських установах: АТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299, АТ «Універсалбанк» МФО 322001, АТ «Оксібанк» МФО 325990, АТ «Таскомбанк» МФО 339500, АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 300335, АКБ «Індустріалбанк» МФО 313849, ПАТ «Банк Восток» МФО 307123, АТ «ПпроКредит Банк» МФО 320984, АТ АКБ «Львів» МФО 325268, АТ «Кредобанк» МФО 325365, АТ «АКБ «Конкорд» МФО 307350, АТ «ОТП Банк» МФО 300528, АТ «Ідея Банк» МФО 336310, АТ «МетаБанк» МФО 313582.

Крім того, 10 серпня 2021 приватним виконавцем було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в АТ «Таскомбанк».

Також 13.08.2021 приватним виконавцем було прийнято постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що належать їй.

Із цією постановою ОСОБА_1 не погоджується, оскільки на картковий рахунок, який відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» їй систематично нараховується та сплачується заробітна плата. Станом на 02.12.2021 із грошових коштів, які надходять на вказаний рахунок як заробітна плата вже здійснюється відрахування у розмірі 20 %.

За таких обставин, посилаючись на те, що накладення арешту на вказаний рахунок, який є рахунком зі спеціальним режимом, фактично унеможливлює отримання нею заробітної плати, яка є єдиним джерелом для її існування, вона не має можливості розпоряджатись всією заробітною платою та утримувати себе та членів своєї сім`ї, що призводить до порушення її конституційних прав, зокрема, на одержання винагороди за працю, просить суд скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. від 13.08.2021 по виконавчому провадженню № 66284513 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що належить їй.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на рішення приватного виконавця, прийнято скаргу до розгляду та призначено розгляд скарги в судовому засіданні.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2022 витребувано у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 66284513.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності та за відсутності її представника - адвоката Морозова В. Ю., зазначила, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Приватний виконавець Долинський М. М. та представник стягувача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 09 вересня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2013 у цивільній справі № 2-1616/11, видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Другої Одеської філії: простроченої заборгованість за кредитом 1 962,86 доларів США, заборгованості за несплаченими відсотками 2 457,83 дол. США, заборгованості за кредитом 26 955,46 дол. США, заборгованості по пені 5202,00 грн., штрафу 14 500,00 грн., а всього на суму 31 376,15 доларів США та 19 702,00 грн.

На примусове виконання вищевказаного виконавчого листа приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. 26.07.2021 відкрито виконавче провадження № 66284513.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. від 26.07.2021 накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в наступних банківських установах: АТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299, АТ «Універсалбанк» МФО 322001, АТ «Оксі Банк» МФО 325990, АТ «Таскомбанк» МФО 339500, АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 300335, АКБ «Індустріалбанк» МФО 313849, ПАТ «Банк Восток» МФО 307123, АТ «ПроКредит Банк» МФО 320984, АТ АКБ «Львів» МФО 325268, АТ «Кредобанк» МФО 325365, АТ «АКБ «Конкорд» МФО 307350, АТ «ОТП Банк» МФО 300528, АТ «Ідея Банк» МФО 336310, АТ «МетаБанк» МФО 313582, що належить ОСОБА_1 в межах суми стягнення 955 746, 06 грн. Накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 955 746,06 грн.

10.08.2021 приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 66284513 винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в АТ «Таскомбанк» МФО 339500, що належать боржнику в межах суми стягнення, постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 955 746,06 грн.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. від 13.08.2021 накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» МФО 334851, що належать ОСОБА_1 , в межах суми стягнення 955 746,06 грн. Накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 955 746,06 грн.

Листом від 09.11.2021 за № 4100 приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. на заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кудрінської Ю. Є. про припинення звернення стягнення з рахунків боржника повідомлено, що враховуючи, що боржником проігноровано вимоги виконавця щодо виконання рішення суду, декларацію про доходи та майно не надано, систематичним відкриттям банківських рахунків боржником, 10.08.2021 виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, які належать ОСОБА_1 та відкриті після 26.07.2021. Зазначено, що виконавець під час виконання рішення суду, може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону повинен визначити статус коштів на рахунку, та зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути її без виконання. Тому, виходячи зі змісту відповідей банківських установ, які надійшли на адресу виконавця, жодним чином не вбачається, що рахунки, на яких розміщені грошові кошти боржника, мають спеціальний режим використання та слугують виключно для зарахування заробітної плати. Відповідно до постанов, виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату та пенсію боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20 % доходів боржника, що не суперечить Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом № 1404-VIII, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція).

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону № 1404-VIII розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону № 1404-VIII).

Крім того, частина восьма розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII).

Відтак, частиною другою статті 48 Закону № 1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункт 7.13 постанови).

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 дійшла висновку, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Банк повинен повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунках боржника та повернути постанову про накладення арешту на грошові кошти, накладення арешту на які заборонено законом. Одночасно боржник, звертаючись до виконавця з заявою про неможливість накладення арешту на кошти на рахунку та/або про зняття арешту, повинен надати підтверджуючі документи (постанова Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 520/4794/20 (провадження № К/9901/18373/20)).

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. від 13.08.2021 накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» МФО 334851, що належать ОСОБА_1 , в межах суми стягнення 955 746,06 грн. Накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 955 746,06 грн.

Як слідує з матеріалів справи, боржником ОСОБА_1 не надано документального підтвердження, що рахунки в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», на які постановою приватного виконавця 13.08.2021 накладено арешт, мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Також матеріали справи не містять даних про повідомлення банком виконавця, згідно з ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VIII, про те, що на відповідних рахунках знаходяться кошти, накладення арешту на які заборонено законом.

Отже, відсутні підстави вважати, що рахунки боржника в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цих рахунках, заборонено законом.

Відповідно до приписів ст. 451 ЦПК України суд, у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За змістом наведених норм однією з обов`язкових умов для задоволення скарги є доведеність факту порушення прав боржника внаслідок, зокрема, рішень виконавця. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконавцем правомірно здійснено визначені чинним законодавством дії, спрямовані на виконання рішення суду, та при прийнятті оскаржуваної постанови останній діяв в межах наданих йому законом повноважень, а тому відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення складено 18.10.2022.

Суддя Т. Ю. Федчишена