Справа № 183/9080/21
№ 2/183/2097/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К.А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про:

-стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації 1/2 частини вартості спільного сумісного рухомого майна подружжя, а саме автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номер кузова: НОМЕР_1 , 2008 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2148, вага: 2565, тип ТЗ: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор, д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіля марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, VIN: НОМЕР_3 , 2010 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2142, вага: 2695, тип авто: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор, д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіля марки FIAT SCUDO, 2007 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна 1560, д.н.з. НОМЕР_5 в сумі 436 835,00 грн.

встановив:

28 грудня 2022 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулась до суду із даним позовом, в правове обґрунтування якого посилається на положення ст.ст. 60, 63, 65, 68, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ст. 328, ч.ч. 3, 4 ст. 368, ч. 1, ч. 2 ст. 369 ЦК України, роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», правові позиції, викладені в постановах: Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 637/404/15-ц, Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі 755/20923/14-ц, Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 483/812/19.

У обґрунтування обставин позову зазначила, що 17 листопада 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 (надалі відповідач) зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що 17 листопада 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 603. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 379 від 03 червня 2009 року. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року у справі № 183/4824/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вимоги задоволені, шлюб розірвано. На час звернення з позовом вказане рішення переглядається Дніпровським апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (провадження № 22-ц/803/10912/21).

Під час шлюбу сторонами було придбано наступне рухоме майно: автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номер кузова: НОМЕР_1 , 2008 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2148, вага: 2565, тип ТЗ: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор, д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, VIN: НОМЕР_3 , 2010 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2142, вага: 2695, тип авто: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор, д.н.з. НОМЕР_4 ; автомобіль марки FIAT SCUDO, 2007 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна 1560, д.н.з. НОМЕР_5 . Зазначені транспортні засоби зареєстровані за відповідачем.

У серпні 2021 року позивачу стало відомо, що відповідач відчужив всі три транспортні засоби, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя без її згоди на це та не в інтересах сім`ї, користуючись моментом, коли позивач перебувала за кордоном.

Так, згідно з висновками судового експерта: № 01/12/2021 від 07 грудня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI складає 314 040,00 грн; № 02/12/2021 від 07 грудня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI складає 403 020,00 грн; № 03/12/2021 від 07 грудня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля марки - FIAT SCUDO складає 156 610,00 грн.

Позивач вказує, що оскільки спірне рухоме майно придбане подружжям під час перебування у шлюбі та за спільні кошти - воно підлягає поділу між ними в рівних частинах. Спірні транспортні засоби, як такі, що придбані під час шлюбу подружжя, є спільним сумісним майном позивача та відповідача, а отже позивач має право на 1/2 частини спірних автомобілів. При укладенні одним із подружжя договору відчуження об`єкту спільного майна, який виходить за межі дрібного побутового правочину, зокрема, як у даному випадку - відчуження спільних транспортних засобів, має бути письмова згода другого з подружжя, посвідчена нотаріально. Позивач свою згоду на продаж спільного сумісного майна не давала, про продаж обізнана не була, внаслідок чого відповідач здійснив відчуження рухомого майна проти волі позивача. Оскільки відповідач самостійно розпорядився спільно нажитим рухомим майном, незважаючи на необхідність отримання відповідно до положень ст. 65 Сімейного Кодексу України письмової згоди на відчуження такого цінного майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, без згоди позивача на це і не в інтересах сім`ї, то вартість відчужених транспортних засобів має бути врахована при поділі майна подружжя, а позивач має право на компенсацію 1/2 частини вартості транспортних засобів. Зазначена позивачем ціна позову в розмірі 436 835,00 грн розрахована, виходячи з 1/2 середньої ринкової вартості спірних транспортних засобів, подібних за своїми якостями (технічними характеристиками), а саме (1/2 від 873 670,00 грн. (загальна вартість трьох транспортних засобів, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя).

30 грудня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

05 квітня 2022 року ухвалою суду витребувано докази у справі. Докази отримано 25 травня 2022 року.

26 травня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов. Наголосила на тому, що обставини позову свідчать про неправомірність дій відповідача щодо одноосібного розпорядження спільним майном. Вказала на необґрунтованість доводів, викладених у відзиві на позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, підстав неявки не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Надав відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Зазначив, що під час шлюбу його батьками за їх власні кошти було придбано та зареєстровано на ім`я відповідача наступне рухоме майно: автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, 2010 року виготовлення, об`єм двигуна 2143 см.куб., який був придбаний його батьком ОСОБА_4 за власні кошти у місті Рівно, куди він з ним їздив для покупки та оформлення автомобілю; автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, 2008 року виготовлення, об`єм двигуна 2148 см.куб., який придбав батько відповідача за свої власні кошти у вересні 2015 року у місті Львів; автомобіль FIAT SCUDO, 2007 року виготовлення, об`єм двигуна 1560 см.куб., який його батько придбав за власні кошти в грудні 2020 року у місті Хмельницький.

Наголосив, що позивач на час звернення з позовом не працює не отримує дохід, а в період перебування у шлюбі працювала на центральному ринку в м. Новомосковську та отримувала мінімальну заробітну плату. Відповідач також отримує мінімальну заробітну плату і працює у свого батька, який вже близько 20 років займається фермерством. Тому основна частина майна у шлюбі з позивачем придбано за рахунок батьків відповідача. Придбані під час шлюбу автомобілі батько відповідача придбав за власні кошти, оформив автомобілі на його ім`я, оскільки він працював у свого батька і користувався автомобілем виключно для виконання своїх обов`язків для перевезення товару. Автомобілі були куплені батьком відповідача з метою використати їх для роботи. Оскільки автомобілі потребували постійних матеріальних вкладень у ремонт, а відповідач не міг обслуговувати їх, він вирішив переоформити автомобілі на свого батька, про що повідомив дружину і пояснив, що батько надасть кошти за переоформлення автомобілів, хоча фактично вони і так належали йому. Дружина погодилась, оскільки сторони планували купити у двір спільного будинку басейн, що і зробили після отримання коштів від батька відповідача. На час продажу автомобілів відповідач з позивачем перебували у шлюбі і проживали разом. Після продажу автомобілів сторони придбали басейн, який коштує 35000 грн, побутову техніку, меблі.

Вказує, що ані він, ані позивач автомобілі не обирали, не оглядали, з покупцями не зустрічались і не розмовляли. На момент укладання договорів купівлі-продажу грошові кошти продавцю не передавали, будь-які розрахунки не проводили. Автомобілі батько відповідача придбав виключно для роботи й вони зберігалися у батька відповідача за адресою АДРЕСА_1 . Весь час з моменту придбання автомобілів батько відповідача займався ремонтом та повністю матеріально обслуговував автомобілі, а також витрачав кошти на бензин. Автомобілі ніколи не були спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача.

Посилається на те, що позивач не просить суд визначити правовий статус майна, а саме автомобілів, не вказує обставини, місце та час придбання автомобілів, кошти, за які придбані авто, джерело придбання, мету придбання майна. Будь-яків доказів того, що позивач заперечувала проти переоформлення автомобілів та доказів того, що кошти від продажу автомобілів витрачені не на користь сім`ї позивач суду не надає. Сам по собі факт придбання спірного майна у період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 , 17 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрований шлюб /а.с.52/.

Згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_7 від 03 червня 2009 рокупозивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.53/.

Отримана судом інформація з ТСЦ МВС № 1246 свідчить, що:

- 14 серпня 2019 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, VIN: НОМЕР_3 , 2010 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2142, вага: 2695, тип авто: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_8 /а.с.96, 97/;

- 29 вересня 2015 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номер кузова: НОМЕР_9 , 2008 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2148, вага: 2565, тип ТЗ: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор, д.н.з. НОМЕР_10 /а.с.121, 118, зворот/;

- 12 листопада 2019 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на автомобіль марки FIAT SCUDO, 2007 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна 1560, номер кузова: НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 /а.с.106, зворот, 111/.

Також, зі вказаної інформації вбачається, що:

-13 травня 2021 року автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, VIN: НОМЕР_3 , 2010 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2142, вага: 2695, тип авто: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор ОСОБА_3 відчужено на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу /а.с.93-104/ за ціною 10000,00 грн /а.с.100, 103/, отримав номерний знак НОМЕР_4 /а.с.93/;

-13 травня 2021 року автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номер кузова: НОМЕР_9 , 2008 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2148, вага: 2565, тип ТЗ: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор ОСОБА_3 відчужено на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу /а.с.117-127/ за ціною 10000,00 грн /а.с.122, 124/, отримав номерний знак НОМЕР_10 /а.с.117/;

-08 серпня 2021 року автомобіль марки FIAT SCUDO, 2007 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна 1560, номер кузова: НОМЕР_11 ОСОБА_3 відчужено на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу за ціною 5000,00 грн /а.с.112, 114/, отримав номерний знак НОМЕР_5 /а.с.105/.

Як свідчить відомості з ЄДРСР, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року у справі № 183/4824/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 17 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 603 розірвано. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року залишено без змін.

Згідно з висновками судового експерта за результатами експертного авто товарознавчого дослідження про оцінку колісного транспортного засобу:

- № 01/12/2021 від 07 грудня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, 2008 року випуску складає 314 040,00 грн /а.с.41-51/;

- № 02/12/2021 від 07 грудня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, 2010 року випуску складає 403 020,00 грн /а.с.30-40/;

- № 03/12/2021 від 07 грудня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля марки - FIAT SCUDO, 2007 року випуску складає 156 610,00 грн /а.с.18-28/.

Також, у висновках зазначено, що, огляд КТЗ не проводився, базою оцінки є ринкова вартість КТЗ, оцінка виконується з використанням порівняльного або комбінованого методичних підходів на підставі наданих вихідних даних, що містяться в ідентифікаційному номері та інформації в наданих документах.

Судом досліджено заяву ОСОБА_2 від 03 серпня 2021 року про вчинене кримінальне правопорушення. В заяві позивачем вказано, що 03 серпня 2021 року ОСОБА_3 чинить перешкоди в складанні акту поділу майна /а.с.64/.

Крім того, з засвідченої копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон позивача вбачається перетин нею державного кордону та перебування в країні Туреччина в період з 08 травня 2021 року по 22 травня 2021 року, з 30 серпня 2020 року /а.с.65/.

Таким чином, суд приходить до висновку про існування спору між позивачем та відповідачем з приводу рухомого майна, придбаного у шлюбі та відчуженого до розірвання шлюбу.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна.

Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі, в судовому порядку.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Оскільки посилання відповідача у відзиві на те, що майно було придбане батьком відповідача, не для сім`ї відповідача жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, як не підтверджується доказами і той факт що спірне майно є особистою приватною власністю відповідача. З огляду на те, що право власності відповідача під час володіння та розпорядження майном, набутим під час шлюбу іншими особами не оскаржувалось, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача про те, що спірне майно не є об`єктом спільної сумісної власності.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).

Ч. 3 ст. 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

За ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

З аналізу змісту наведеної норми можна дійти висновку, що при укладенні одним із подружжя договору відчуження об`єкту спільного майна, який виходить за межі дрібного побутового правочину, зокрема, як у даному випадку - відчуження спільного автомобіля, має бути письмова згода другого з подружжя посвідчена нотаріально.

Під час розгляду справи відповідач не довів суду жодними належними та допустимими доказами, що відчуження спільного автомобіля було здійснено за згодою відповідача, зокрема за наявності її письмової згоди, а кошти від його реалізації були використані на потреби сім`ї. За таких обставин суд не приймає до уваги посилання відповідача на використання коштів від продажу автомобілів в інтересах сім`ї.

При цьому посилання відповідача на те, що позивач знала про продаж майна та надала свою згоду на це, з огляду на викладене вище, відсутність письмової згоди позивача, звернення з позовом до суду, наявність доказів відсутності відповідача в Україні на момент продажу двох автомобілів, які відносяться до спільної сумісної власності, суд вважає безпідставним.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Позивач обрала спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення на свою користь вартості належної їй частки спільного майна, що узгоджується з положеннями частини другої статті 16 ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (пункт 22); вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (пункти 23, 24); у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином, спірні автомобілі, будучи придбаними під час шлюбу, входять до складу спільного майна подружжя та оскільки відповідач порушив майнові права позивача на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на автомобілі, відчужив це майно без згоди останньої та використав кошти на власні потреби, суд приходить до висновку висновку, що ці права підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відчужувача належної позивачу частки Ѕ від вартості автомобілей, яка, згідно з актами товарознавчої експертизи по оцінці колісних транспортних засобів складає 436835,00 (157020,00 + 201510 + 78305) грн.

При цьому, суд враховує, що спірне майно у вигляді автомобілів набуте сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства, отже є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, станом на останню відому вартість цього майна.

Вказану ринкову вартість автомобіля відповідач під час розгляду справи не спростував жодним належним доказом, іншої вартості не довів.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 4368,35 грн, а також документально підтверджена сума витрат за проведення експертних досліджень в розмірі 2400,00 грн щодо визначення вартості відчуженого майна /а.с.29/. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 6768,35 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частини вартості спільного сумісного майна подружжя, а саме: автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номер кузова: НОМЕР_1 , 2008 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2148, вага: 2565, тип ТЗ: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор; автомобіля марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, VIN: НОМЕР_3 , 2010 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна: 2142, вага: 2695, тип авто: вантажний, тип кузова: фургон рефрижератор; автомобіля марки FIAT SCUDO, 2007 рік випуску, колір білий, об`єм двигуна 1560, номер кузова: НОМЕР_11 в сумі 436835,00 (чотириста тридцять шість тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 6768 (шість тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 35 коп., які складаються з: судового збору в розмірі 4368,35 грн. та витрат за проведення експертних досліджень в розмірі 2400,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено 20.09.2022.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_13 , адреса реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_14 , адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.О. Парфьонов