Справа № 134/878/22
У Х В А Л А

04 жовтня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Кантонистої О.О., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Крижопільського районного суду Вінницької області Зарічанського В.Г. в цивільній справі № 134/878/22 (номер провадження 2/134/212/2022) за позовом Органу опіки та піклування Крижопільської селищної ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

встановив:

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області (головуючий - суддя Зарічанський В.Г.) перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування Крижопільської селищної ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

29 вересня 2022 року відповідачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про відвід судді Зарічанського В.Г. у даній цивільній справі.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Зарічанського В.Г. визнано необґрунтованою та передано для розгляду іншому судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2022 року дану справу передано судді Кантонистій О.О. для вирішення питання про відвід.

Заяву про відвід судді Зарічанського В.Г. відповідач мотивував тим, що у нього є сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки він не вирішив його (відповідача) заяву про порушення вимог ст. 177 ЦПК України від 09 вересня 2022 року, тому не виконується завдання підготовчого засідання відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Окрім того, позивачем не надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, що призведе до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення.

Також вказує, що під головуванням судді Зарічанського В.Г. було ухвалено рішення від 01 липня 2015 року та 23 грудня 2015 року в цивільних справах відповідно № 134/1922/13-ц та № 134/509/15-ц, які в подальшому скасовані.

Таким чином, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід судді, адже в іншому випадку буде порушено право особи на справедливий суд.

Враховуючи вищезазначене, відповідач ОСОБА_1 просить суд постановити ухвалу, згідно якої відвести суддю Зарічанського В.Г. від розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід судді з додатками, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Статтею 36 ЦПК України визначено виключні підстави для відводу (самовідводу) судді:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно вказують на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, посилання відповідача на те, що ухвалені під головуванням судді Зарічанського В.Г. рішення від 01 липня 2015 року та 23 грудня 2015 року в цивільних справах відповідно № 134/1922/13-ц та № 134/509/15-ц були скасовані за результатами апеляційного перегляду, не може слугувати підставою для відводу судді Зарічанського В.Г. від розгляду даної справи.

Доводи відповідача про те, що позивачем не долучено доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що в свою чергу зробить неможливим справедливий та неупереджений розгляд справи і призведе до незаконного рішення, також не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях та суб`єктивній думці відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окрім того, слід зазначити, що дана справа перебуває на стадії підготовчого провадження, тому посилання відповідача на невиконання завдань підготовчого провадження є безпідставним, оскільки підготовче провадження ще триває.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Наведені відповідачем в заяві підстави для відводу судді не вказують на наявність обставин, які можуть викликати сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді Зарічанського В.Г. при розгляді даної справи.

Сумніви відповідача в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи не ґрунтуються на фактичних даних, об`єктивно не підтверджені, а є лише суб`єктивними припущеннями, що не можуть бути достатньою правовою підставою, в розумінні ст. 36 ЦПК України, для відводу судді.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Зарічанського В.Г. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Крижопільського районного суду Вінницької області Зарічанського В.Г. в цивільній справі № 134/878/22 (номер провадження 2/134/212/2022) за позовом Органу опіки та піклування Крижопільської селищної ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя