Справа № 161/4802/16-ц
Провадження № 2/161/803/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Крупінської С.С.,

при секретарі Лесько Б.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Овчарова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Аквастандарт» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Державний експертно імпортний банк України» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Аквастандарт» про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний експертно імпортний банк України» (згідно постанови КМУ України № 567 від 05.06.2019 року змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний експертно імпортний банк України» на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство «Державний експертно імпортний банк України») та ОСОБА_2 (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір № 86707С9 від 16.05.2007 року зі змінами та доповненнями (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 158 000,00 швейцарських франків, із кінцевою датою погашення 15.10.2025 року для придбання житлового будинку та земельної ділянки.

Однак Позичальник не здійснює своєчасне погашення заборгованості, тобто порушує свої зобов`язання перед банком, у зв`язку з чим станом на 08.04.2016 року його заборгованість становить 124 176,42 швейцарських франків та 202 782,94 гривень., з яких: 111 962,08 швейцарських франків - основний борг; 890,85 швейцарських франків нараховані відсотки; 11 323,49 швейцарських франків прострочені відсотки, 120 011,82 гривень - пеня за простроченим основним боргом; 82 771,12 гривень - пеня за простроченими відсотками.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 17.01.2011 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3 (надалі Поручитель 1) був укладений Договір поруки № 86711Р1, відповідно до умов якого остання зобов`язувалась відповідати перед Банком як солідарний боржник за кредитним зобов`язанням Позичальника. Також, 15.11.2012 року між АТ «Укрексімбанк» та ПП «Аквастандарт» (надалі Поручитель 2) був укладений Договір поруки № 86712Р4, відповідно до умов якого останнє також зобов`язувалось відповідати перед Банком як солідарний боржник за кредитним зобов`язанням Позичальника.

У зв`язку з цим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «Укрексімбанк» вказану заборгованість за кредитними договорами та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 12.04.2016 року відкрито провадження у справі та призначено дату судового засідання.

Ухвалою суду від 12.04.2016 року позивачу відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні 02.09.2016 року суд, розглянувши клопотання представника відповідача, ухвалив призначити у даній справі судову економічну експертизи для визначення дійсної суми заборгованості по кредитному договору та на час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвалою суду від 17.10.2017 року провадження у даній справі відновлено у зв`язку з поверненням без виконання ухвали про призначення експертизи.

В судовому засіданні 27.11.2017 року суд повторно призначає у даній справі судову економічну експертизи та провадження у справі зупиняє.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року провадження у даній справі відновлено у зв`язку з поверненням без виконання ухвали про призначення експертизи.

В судовому засіданні 23.08.2019 року суд повторно призначає у даній справі судову економічну експертизи та провадження у справі зупиняє.

Ухвалою суду від 22.04.2020 року поновлено провадження у справі та призначено дату судового засідання.

На адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог від 28.08.2020 року, в якій останній вважає, що з моменту подачі позову сума заборгованості за Кредитним договором суттєво збільшилась. Таким чином, станом на 31.07.2020 року кредитна заборгованість становить 169 666,86 швейцарських франків та 5 996 081,15 гривень., з яких: 111 962,08 швейцарських франків - основний борг; 890,84 швейцарських франків нараховані відсотки; 56 813,94 швейцарських франків прострочені відсотки, 4 576 049,02 гривень - пеня за простроченим основним боргом; 1 420 032,13 гривень - пеня за простроченими відсотками.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року вирішено здійснити перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та відкрити підготовче провадження у справі.

02.10.2020 року суд, розглянувши клопотання представника відповідача, ухвалив призначити у даній справі додаткову судову економічну експертизи для визначення дійсної суми заборгованості по кредитному договору з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог та на час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

У зв`язку із надходження до суду висновку додаткової судово економічної експертизи, ухвалою суду від 21.12.2021 року поновлено провадження у справі та призначено дату судового засідання.

21.04.2022 року представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на заяву про збільшення позову, в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, навівши свої доводи зокрема, про те, що право кредитора нараховувати проценти припиняється після пред`явлення вимоги дострокового виконання зобов`язань згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у зв`язку з чим таке право позивача на нарахування процентів (штрафних санкцій) припинилося з часу направлення 16 січня 2016 року вимоги про дострокову сплату усієї суми кредитної заборгованості, а крім того банком проведено нарахування відсотків та пені за межами строків позовної давності, а тому слід застосувати строки позовної давності, про що в матеріалах справи є окрема заява. Просив в позові відмовити повністю та застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

02.09.2022 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій на спростування доводів і міркувань відповідача у відзиві вказав на те, що Банк вправі був нараховувати проценти за користування кредитом по день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитного договору.

На підставі наведеного, та з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача станом на 31.07.2020 року кредитну заборгованість, яка становить 169 666,86 швейцарських франків та 5 996 081,15 гривень, з яких: 111 962,08 швейцарських франків - основний борг; 890,84 швейцарських франків нараховані відсотки; 56 813,94 швейцарських франків прострочені відсотки, 4 576 049,02 гривень - пеня за простроченим основним боргом; 1 420 032,13 гривень - пеня за простроченими відсотками та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов з підстав, наведених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що у випадку пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Дана позиція узгоджується з відповідними правовими висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду. Оскільки Банк втратив право нараховувати відсотки за користування Кредитом, а тому не вправі нараховувати і пеню за несвоєчасну сплату відсотків після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Крім того, частина позовних вимог заявлена за межами строку позовної давності, а тому суду слід застосувати строки позовної давності.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16.05.2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний експертно імпортний банк України») та ОСОБА_2 на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового використання укладений Кредитний договір № 86707С9, згідно умов якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 158 000,00 швейцарських франків з кінцевою датою погашення 15.10.2025 року, для оплати за житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі продажу від 16.05.2007 року (п.2.1 Кредитного договору) (а.с.16-20).

Пунктом 2.2.1 Кредитного договору обумовлено, що позичальник щомісячно сплачує банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином:

LIBOR (12m) + 7,80% річних, але не нижче 10,24 % річних.

Погашення кредиту відбувається у валюті кредиту щомісяця рівними частинами, починаючи з наступного місяця після одержання кредиту в сумах, визначених Графіком погашення кредиту. Строки, передбачені Графіком погашення кредиту за договором, є обов`язковими (пункт 2.4.1 Кредитного договору).

Зазначений Графік є додатком № 1 до Кредитного договору та невід`ємною його частиною (а.с.21,22)

Додатковою угодою № 86707С9-1 від 30.07.2007 року внесено зміни до Кредитного договору, зокрема визначено, що процентна ставка за кредитом з 07.07.2007 року встановлюється в розмірі Базова ставка LIBOR (12m) + 6,80% річних, але не нижче 9,24 % річних (т..с. ).

Додатковим договором № 86707С9-2 від 22.02.2010 року внесено зміни до Кредитного договору та виключено підпункти 2.2.2-2.2.3 договору та доповнено договір п. 6.7.4. (т.__ а.с.__).

Додатковим договором № 86707С9-3 від 17.01.2011 року та Додатковим договором № 86707С9-4 від 15.11.2012 року внесено зміни до Кредитного договору, які передбачали графік погашення простроченої заборгованості.

Порядок надання кредиту встановлено підпунктами 2.3.1-2.3.2 пункту 2.3 Кредитного договору, якими передбачено, що кредит надається у готівковій формі. Кредит надається шляхом конвертації кредитних коштів на Міжбанківському валютному ринку за рахунок Позичальника з подальшим зарахуванням еквівалента в доларах США на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначені правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №14-154цс18) та від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, у справі № 723/304/16-ц від 23.10.2019 року, у справі № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року та у справі № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості сукупно з наданими позивачем детальними виписками по усім відкритим Позичальнику рахунках за вказаним Кредитним договором судом встановлено, що з квітня 2015 року відповідач почав допускати порушення своїх зобов`язань за кредитним договором і перестав вчасно сплачувати кредит та відсотки.

Пунктом 4.2 кредитного договору передбачено, що якщо виникла і триває подія невиконання зобов`язань, зазначена у п.4.1, у банку виникло право вимоги дострокового виконання позичальником зобов`язань за цим договором, банк повідомляє позичальника, що непогашена частина кредиту. Нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі за цим договором підлягають достроковому поверненню. Позичальник зобов`язаний сплатити зазначену у повідомленні суму протягом 10 банківських днів з дати отримання повідомлення. У випадку порушення зазначеного строку сплати, банк набуває право стягнути заборгованість з позичальника за кредитом, процентами та іншими платежами за цим договором шляхом здійснення договірного списання коштів за цим договором на користь банку з рахунку (-ів) позичальника, вказаного (-их) у п.2.4.3 цього договору шляхом оформлення меморіального ордеру на відповідну суму або шляхом звернення стягнення вищезазначеної суми з предмета застави.

Пунктом 4.1 кредитного договору визначено, що кожна із таких подій повинна тлумачитись як подія невиконання зобов`язань, зокрема, за п.4.1.1. позичальник не сплатив банку у строк платежі по погашенню кредиту, будь-яку іншу суму, належну до сплати згідно п.2.2. цього договору; за п.4.1.2 позичальник не виконав будь-яке із зобов`язань за цим договором, що не належить до підпункту 4.1.1. цієї статті.

Відповідно до умов п.2.6.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити дострокове погашення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом, комісій, зборів та інших належних до сплати платежів за договором протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення у випадку, зокрема, якщо позичальник не виконав будь-яке зобов`язання за цим договором.

Відповідно до умов п.6.3 кредитного договору будь-яке повідомлення, що надсилається згідно з цим договором повинно подаватися у письмовій формі з дотриманням відповідних процедур при доставці особисто, поштою, телексом чи факсом на адресу відповідної сторони, як це зазначено нижче (для банку: ВАТ «Укрексімбанк», філія в м. Луцьку, 43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 5 (з зазначенням телефону та факсу); для позичальника: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , (з зазначенням телефону, мобільного, домашнього) або на адресу, про яку відповідна сторона повідомить іншу.

Як встановлено судом позивач, враховуючи порушення Позичальником умов п.п.4.1.1 Кредитного договору щодо строків та розміру сплати кредиту та процентів з квітня 2015 року, що тягне наслідки, передбачені п. 4.2 Кредитного договору, на виконання вимог п. 2.6.2 Кредитного договору направив вимогу про усунення порушень кредитного договору від 16.01.2016 року за вих. № 086-16/85 та дострокове погашення з урахуванням вимог ч.10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» протягом 60 днів з дня отримання вимоги.

За даними повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення за штрих-ідентифікатором поштового відправлення № 574 ОСОБА_3 отримав вимогу банку про усунення порушень кредитного договору та дострокове погашення 28.01.2016 року (а.с. 45-47)

У випадку пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Зазначені правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №14-154цс18) та від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, у справі № 723/304/16-ц від 23.10.2019 року, у справі № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року та у справі № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

Оскільки Банк втратив право нараховувати відсотки за користування Кредитом, а тому не вправі нараховувати і пеню за несвоєчасну сплату відсотків після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач змінив строк виконання зобов`язання і набув право вимагати в судовому порядку стягнення з позичальника достроково суму невиплаченого кредиту, передбачені договором проценти за користування кредитом, право нараховувати які припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у зв`язку з чим до задоволення підлягає лише сума кредитної заборгованості станом на 08.04.2016 року, що становить 124 176,42 швейцарських франків та 202 782,94 гривень., з яких: 111 962,08 швейцарських франків - основний борг; 890,85 швейцарських франків нараховані відсотки; 11 323,49 швейцарських франків прострочені відсотки, 120 011,82 гривень - пеня за простроченим основним боргом; 82 771,12 гривень - пеня за простроченими відсотками. В стягненні кредитної заборгованості, яка була нарахована позивачем станом на 31.07.2020 року згідно заяви про збільшення позовних слід відмовити за безпідставністю.

Оскільки суд відмовив в задоволенні заяви про збільшення позовних вимог від 28.08.2020 року за вих. № 0860300/20026-20 за безпідставністю, тому заява представника відповідача про застосування строків позовної давності від 21.04.2022 року підлягає відхиленню.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Зазначені правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Кредитним договором були укладені договори поруки, а саме:

- 17.01.2011 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № 86711Р1;

- 15.11.2012 року між АТ «Укрексімбанк» та ПП «Аквастандарт» був укладений Договір поруки № 86712Р4.

Відповідно умов Договорів поруки Поручителі взяли на себе зобов`язання відповідати перед Банком як солідарні боржники за кредитним зобов`язанням Позичальника.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_3 як Позичальник порушив умови договору, у нього виникла кредитна заборгованість, то вказані Поручителі - відповідачі повинні нести солідарну відповідальність на підставі ст. 554 ЦК України, за якою у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості по Кредитному договору станом на 08.04.2016 року, що становить 124 176,42 швейцарських франків та 202 782,94 гривень., з яких: 111 962,08 швейцарських франків - основний борг; 890,85 швейцарських франків нараховані відсотки; 11 323,49 швейцарських франків прострочені відсотки, 120 011,82 гривень - пеня за простроченим основним боргом; 82 771,12 гривень - пеня за простроченими відсотками.

Враховуючи результат розгляду справи за правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 53 219,88 гривень, зокрема по 17 740,00 гривень з кожного відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 559, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з Приватного підприємства «Аквастандарт» (, місце реєстрації: м. Луцьк, вул. Потебні, 48/43) на користь Приватного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» заборгованість за кредитним договором № 86707С9 від 16.05.2007 року в розмірі 124176 (сто двадцять чотири тисячі сто сімдесят шість) швейцарських франків 42 сантими, пеню в розмірі 202 782 (двісті дві тисячі сімсот вісімдесят дві) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з Приватного підприємства «Аквастандарт» (, місце реєстрації: м. Луцьк, вул. Потебні, 48/43) в користь Приватного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» судові витрати по справі в розмірі 53 219 (п`ятдесят три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн.88 коп. по 17 740 грн. з кожного.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 09 вересня 2022 року.

позивач: Приватне акціонерне товариство «Державний експортно -імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» (, 43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 5)

відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: Приватне підприємство «Аквастандарт» (, місце реєстрації: м. Луцьк, вул. Потебні, 48/43)

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська