Справа № 369/8778/22
Провадження №2/369/5100/22
УХВАЛА

про залишення без руху

20.09.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. про визнання права власності на частину квартири,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана позовна заява, яка складена з порушеннями вимог, передбачених ст.175, 177ЦПК України.

Відповідно до п.5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як слідує з позовної заяви, позивач з посиланням на положення 1226 ЦК України, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, з підстав того, що позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини на вказане майно, оскільки нотаріус відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності без виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Тобто, підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва є ненадання документа, що визначає частку померлого.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самим підстав. Позовна заява такого підтвердження не містить.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Так, позивачами не дотримано зазначеної норми.

У відповідності до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта відповідача.

Позивач не надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони очікують понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), у зв`язку із чим суд звертає увагу позивача, що за положеннями ст.ст.133,134 ЦПК України, судові витрати складаються не тільки з судового збору, а й з витрат, пов`язаних з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. п. 2, 9, 10 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а якщо позов складається з кількох самостійних вимог, як в даному випадку, ціна позову визначається сумою всіх вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Крім того, у ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Позивачем визначена ціна позову у розмірі 200 000 грн. виходячи із вартості квартири, однак позивачем не додано звіту про оцінку майна, що підтверджує дійсну (ринкову) вартість спірного нерухомого майна.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна на момент звернення до суду, яка повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи, ін.) з дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У позовній заяві позивач зазначає місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно ч. 3ст. 499 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В силу ст.79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вимоги ст. 190 ЦПК України та те, що на даний час правовідносини та дипломатичні відносини з російською федерацією розірвані, позивачу необхідно подати один примірник позовної заяви з додатками з перекладом на російську мову, у тому числі з перекладом документів, вказаних у додатках з української мови російською мовою, для направлення відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява повинна бути залишена без руху для усунення названих недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. про визнання права власності на частину квартири - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання позивачем даної ухвали, попередивши, що у супротивному випадку позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Я. Волчко