ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2464/22 Справа № 2-2310/10 Категорія 27 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Гаржі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоюакціонерного товариства «УкрСиббанк»

на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 28 січня 2021 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на втрату виконавчих документів та пропущення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання з причин, які не залежали від стягувача.

У зв`язку з чим, просило суд видати дублікати виконавчих листів та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі №2-2310/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, по якій 16 грудня 2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 28 січня 2021 року у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано належних та допустимих доказів втрати оригіналів виконавчих листів, а також поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Не погодившись з ухвалою суду, АТ «УкрСиббанк» звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки доказам наявним у матеріалах справи, не сприяв повному об`єктивному та неупередженому розгляду справи. Зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що заявник неодноразово, а останній раз 11 серпня 2022 року звертався до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із запитами про стан виконавчого провадження у справі №2-2310/10, однак відповіді на адресу банку не надходило. Із відповіді Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 17 вересня 2020 року було встановлено, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 завершено 23 вересня 2016 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що виконавчі листи було втрачено при пересилці стягувачу або знищено. Таким чином, втрата виконавчих листів та пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання відбулись не з вини стягувача.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали відзив, у якому просили залишити апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2010 року у цивільній справі № 2-2310/10 позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 294 445,34 грн., а також понесені позивачем судові витрати: судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

21 березня 2011 року представником позивача отримано виконавчі листи у справі та копію рішення, що підтверджується розпискою представника банку на довідковій сторінці справи.

В матеріалах справи містяться копії заяв позивача до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про хід виконавчого провадження, однак відповідь щодо вищевказаних виконавчих проваджень в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до п.1 ч. 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент набрання законної сили рішенням суду у справі № 2-2310/10) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини першої статті 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

З матеріалів справи вбачається, що пред`явивши виконавчі листи у даній справі до виконання 21 березня 2011 року, АТ «УкрСиббанк» до 11 серпня 2020 року не цікавилося ходом виконання рішення у даній справі, не здійснювало активних дій для реалізації своїх прав в частині встановлення та з`ясування обставин втрати виконавчого документа.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про втрату оригіналів виконавчих листів, а також поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що в свою чергу виключає можливість видачі дублікатів виконавчих листів у даній справі.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що виконавчі листи було втрачено не з вини стягувача, що стало підставою для пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки жодного доказу на підтвердження цієї обставини заявником надано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними та зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені заявником у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 28 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова