Справа № 214/6613/21
2/214/433/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

23 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушнерук Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 11 серпня 2021 року, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення ним 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання; допустити до негайнового виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

В обґрунтування пред`явлених вимог посилалася на те, що вона та ОСОБА_2 з 02 вересня 1995 року перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який 03 липня 2007 року було розірвано. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі їх син досяг повноліття та навчається на ІІ курсі ЗВО «Криворізький будівельний коледж» на бюджетній основі, за денною формою навчання. ОСОБА_3 ніде не працює, власних доходів не має та потребує матеріальної допомоги з боку батьків на його утримання, оскільки навчання за денною формою виключає можливість його трудової діяльності. ОСОБА_1 як мати усіляко намагається утримувати сина, однак її доходів не вистачає для задоволення хоча б першочергових потреб сина. ОСОБА_2 , будучи батьком ОСОБА_3 , взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який з огляду на зазначені обставини такої допомоги з боку батька потребує. З метою досудового врегулювання спору вона неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з приводу надання коштів на утримання сина в добровільному порядку, однак останній її звернення ігнорував.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17-18).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 просила розгляд справи проводити за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, викликався неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного судом строку відзив на позов не подав. При цьому, повістки про його виклик до суду, направлені СМС-сповіщеннями, ним отримані, що підтверджується звітами про доставку СМС з АСДС КП «Д-З».

Третя особа ОСОБА_3 правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, доходить до висновку про можливість задоволення вимог позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) перебували у шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського райвиконкому м. Кривого Рогу, актовий запис №651 (а.с.4).

03 квітня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим повторно 26 березня 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) (а.с.5).

У період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідченням чому є свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 05 серпня 2021 року (а.с.11).

14 червня 2013 року ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » у зв`язку з державною реєстрацією шлюбу з ОСОБА_7 , що слідує зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 14 червня 2013 року (а.с.10).

Як вказувала позивач, що визнано третьою особою по справі та підтверджується довідкою КОМ ДІС «НОВА КОМ» №7 від 04 серпня 2021 року ОСОБА_3 значиться зареєстрованим та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12). Відповідач проживає окремо та значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Згідно з довідкою №66 від 03 серпня 2021 року (а.с.6), ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу денного відділення групи ДБ-11 (183) ЗВО «Криворізький будівельний коледж» з 15 вересня 2020 року (наказ від 08 вересня 2020 року №172) по 30 червня 2023 року, навчається за рахунок коштів державного (регіонального) бюджету.

Як визначено у ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На цьому також акцентована увага в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі №308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору, суд враховує, що ОСОБА_3 є повнолітнім, навчається за денною формою здобуття освіти, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батьки мають змогу утримувати його в період навчання, оскільки обоє є працездатними особами. Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітнього сина, який продовжує навчання, так як обов`язок по його утриманню покладається на обох батьків. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні.

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, не має інших аліментних зобов`язань, а тому взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Наразі ОСОБА_3 перебуває виключно на утриманні матері ОСОБА_1 .

Доведеність факту проживання сина з матір`ю, дає їй законне право звернутися до суду з позовом в інтересах сина про стягнення аліментів на його утримання. Хоча й відповідно до ч.3 ст.179 СК України самостійне отримання аліментів дитиною є її правом, однак ОСОБА_3 не звертався до суду із відповідним позовом, направленим на його реалізацію.

Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, з урахуванням викладеного, рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх сина, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_1 вимог та можливість їх задоволення із стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 як повнолітнього сина, який продовжує навчання, в заявленому нею розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 11 серпня 2021 року та до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 11 серпня 2021 року та до досягнення ним 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його підписання.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду складено та підписано 23 серпня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко