Справа № 291/698/20
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Митюк О.В.,
за участю секретаря Кащук Л.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представників відповідачів, третьої особи ОСОБА_2 , Гойдик Т.Л.,
представника третьої особи Черниша О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом
Заступника керівника Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави
до Вчорайшенської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів : Фермерське господарство «Лебединський О.В.» , Державний реєстратор Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Назімова Катерина Сергіївна
про визнання незаконними та скасування рішень сесії, скасування запису про проведення державної реєстрації права спільної сумісної власності ,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.
Як в заяві про зміну позовних вимог вказує сам позивач, належний та ефективний спосіб захисту був передбачений законом станом на момент подання позову та відкриття провадження у справі:
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» який набрав чинності 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України №1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено в новій редакції.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України №1952 (у редакції чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі, визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяження речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
З вищевикладеного позовна вимога стосовно скасування запису права спільної сумісної власності є неіснуючим способом захисту, що зокрема визнається самим позивачем у заяві про зміну предмету позову, вона не підлягає розгляду судом і має бути виключена з переліку позовних вимог і в цій частині провадження у справі має бути закрите. Тобто станом на момент подання позовної заяви у позивача були відсутні будь-які позовні вимоги, які стосуються фізичних осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх прав та інтересів. А тому при відсутності позовної вимоги до конкретної фізичної чи юридичної особи в цивільному процесі, відсутні правові підстави для визначення фізичної чи юридичної особи як відповідача/співвідповідача у справі. Таким чином, у справі № 291/698/20 у позивача в особі Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області наявні позовні вимоги тільки до органу місцевого самоврядування в особі Вчорайшенської сільської ради в частині скасування розпорядження Відповідача-1.
Згідно чинного законодавства України, якщо позивач не порушує питання щодо визнання за ним права власності (користування), спору про право немає, відсутній приватний інтерес, під час реалізації оскаржуваного рішення між суб`єктом владних повноважень і фізичною чи юридичною особою виникають адміністративні відносини, що пов`язані з виконанням органом місцевого самоврядування управлінських функцій справу необхідно розглядати в адміністративному суді. Оскільки у справі №291/698/20 є наявним спір про право на майно (земельну ділянку), згідно позиції Верховного Суду вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. З огляду на викладене, зважаючи на те, що:позовна вимога щодо скасування запису про державну реєстрацію права підлягає виключенню і не може бути розглянута судом як така, що передбачає неіснуючий спосіб захисту права; у позивача відсутні позовні вимоги до фізичних осіб, які виступають співвідповідачами у справі' № 291/698/20, а тому вказані фізичні особи підлягають виключенню з числа співвідповідачів; станом на момент заявлення та подання вказаного клопотання у позивача наявна єдина позовна вимога до органу місцевого самоврядування як суб`єкта владних повноважень про скасування його рішення - справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і провадження у справі має бути закрити.
Крім того у кдлопотанні зазначено, що у відповідача-2 виникли обґрунтовані сумніви щодо правосуб`єктності Позивача у справі № 291/698/20. Зокрема, першопочатково позивачем у справі виступав заступник керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави.
Як вбачається з ухвали Ружинського районного суду Житомирської області від 07.09.2021 року у справі № 291/698/20, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, по тексту вказаної ухвали як позивач вказана - Бердичівська окружна прокуратура Житомирської області в інтересах держави.
Оскільки відповідач-2 та його представник не приймали участі в судовому засіданні, в якому було змінено позивача з Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області на Бердичівську окружну прокуратура Житомирської області і в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня ухвала про зміну позивача у справі № 291/698/20 або процесуальне правонаступництво. Відповідач-2 при визначенні правосуб`єктності позивача (Бердичівської окружної прокуратура Житомирської області) може керуватися виключно чинним законодавством та чинними нормативно-правовими актами.
Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ та відповідно до наказу Генерального прокурора України від 17.02.2021 № 39, Бердичівська, Житомирська, Коростенська, Коростишівська та Новоград-Волинська місцеві прокуратури припинили свою діяльність шляхом реорганізації. Разом з тим створено такі окружні прокуратури: Бердичівську, Житомирську, Коростенську, Коростишівську, Новоград-Волинську та Чуднівську окружні прокуратури. Днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15 березня 2021 року.
З огляду на викладене, позивач Бердичівська місцева прокуратура Житомирської області припинений, а тому вступає в дію процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України.
З огляду на викладене, у матеріалах справи № 291/698/20 мало б бути клопотання позивача про процесуальне правонаступництво і заміну Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області як позивача у справі на Бердичівську окружну прокуратуру Житомирської області як процесуального правонаступника.
Представники відповідачів, та представник третьої особи в судовому засіданні підтримали вищевказне клопотання з підстав викладених в клопотанні.
Прокурор в судовому засіданні заперечував, щодо даного клопотання за безпідставністтю.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 вересня 2019 року по справі № 910/4896/18 (провадження № 12-47гс19) зробила висновок про те, що рішення органу державної влади у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовну вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права застаттею 16 Цивільного кодексу Українита пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на вказане суд вважає, що вказаний спір є приватноправовим, оскільки результатом прийняття оскаржуваного рішення стало виникнення права приватної власності на земельну ділянку, а тому спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Крім того обрання позивачем неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок неодноразово робила Велика Палата (ВП) Верховного Суду (ВС) і його застосовували та продовжують застосовувати суди інших інстанцій, включно з касаційними, які також доклали зусиль для формування позиції стадійності захисту права.
Відмовляючи в позові з підстави обрання неналежного способу захисту, суди керуються принципом процесуальної економії. Згідно з цим принципом слід застосовувати такий спосіб захисту, який приведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.
Саме така правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19:
Щодо сумнівів відповідачів щодо наявності у Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області цивільної правоздатності та дієздатності діяти від імені та в інтересах держави як позивач у цивільному процесі, то суд зазначає наступне.
Так зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповдно ухвали суду від 15.06.2021 року було змінено по цивільній справі за позовом Заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави до Вчорайшенської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів : Фермерське господарство «Лебединський О.В.», Державний реєстратор Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Назімова Катерина Сергіївна про визнання незаконними та скасування рішень сесії, скасування запису про проведення державної реєстрації права спільної сумісної власності, назву Бердичівська місцева прокуратура Житомирської області на Бердичівську окружну прокуратуру Житомирської області.
Керуючись ст. 185, 255, 353 ЦПК України, суд,
В задоволенні клопотань - відповідача Вчорашенської сільської ради Бердичівського району Житмоирської області, представника відповідача адвоката Гойдик Т.Л. про закриття провадження по цивільній справі за позовом Заступника керівника Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави до Вчорайшенської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів : Фермерське господарство «Лебединський О.В.» , Державний реєстратор Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Назімова Катерина Сергіївна про визнання незаконними та скасування рішень сесії, скасування запису про проведення державної реєстрації права спільної сумісної власності на підставі п.1 ч.1 ст.255 Цивільно-процесуального кодексу відмовити.
Повний текст ухвали буде виготовлено до 11.02.2022 року.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвали суду, які визначені в ст. 353 ЦПК України може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде виготовлено до 11.02.2022 року.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвали суду, які визначені в ст. 353 ЦПК України може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. В. Митюк.