Справа № 569/9749/22
УХВАЛА

04 жовтня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді Галінської В.В., при секретарі Калентинець Т.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Галінської В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування шкоди,

Встановив:

15 липня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування шкоди.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено для розгляду судді Галінській В.В.

Ухвалою судді від 03 жовтня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 , залишена без руху з підстав недотримання ним вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

04 жовтня 2022 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді.

Свою заяву про відвід заявник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що суддя зацікавлена у результаті розгляду справи на користь відповідача, а також перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, шляхом постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши заяву про відвід, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сімї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Покликання ОСОБА_1 викладені в заяві про відвід, не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді, доказів того, що суддя зацікавлена в результаті розгляду справи на користь відповідача суду не надано.

Окрім того слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити у судовий процес безладний рух. З рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху не може вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та обмеженням доступу до правосуддя.

Зважаючи на те, що, передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, ОСОБА_1 фактично висловлює незгоду з процесуальними рішеннями судді, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК УКраїни , суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Галінської В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування шкоди - визнати необґрунтованою

Передати вирішення питання заявленого відводу по цивільній справі № 569/9749/22 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про відшкодування шкоди іншому судді у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя