Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1041/22

Номер провадження 2/348/696/22

05 жовтня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: О.Р.Боєчко

за участю представника позивача: ОСОБА_1

за участю представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.12.2021 шлюб розірвано. Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає регулярно кошти на утримання дітей, на даний момент проживає з іншою жінкою, офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має. У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину, а також стягнути судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що ним завжди надається матеріальна допомога, придбається все, що необхідно для забезпечення нормального розвитку та проживання дочок. Позивач наразі отримує допомогу від управління соціального захисту на утримання дітей, є суб`єктом підприємницької діяльності, має свій кабінет масажу і отримує дохід. Відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату, однак є інвалідом третьої групи, на лікування витрачає значні кошти. Просив звернути увагу на те, що відповідач разом з дітьми проживають в їх спільній квартирі, яку він їм залишив для проживання, він проживає окремо. Просив постановити рішення про стягнення аліментів на дітей в мінімальному гарантованому розмірі аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту набрання рішенням законної сили, а також відмовити у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що 2500 грн не відповідає виконаному обсягу роботи адвоката та затраченого часу, вважає його завеликим.

Позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач у відзиві не зазначає, в якому розмірі та в якій формі він постійно надає допомогу дітям. Відповідач дійсно час від часу надає кошти на утримання дітей, проте сума не є стабільною і кошти надаються не систематично.

Позивач в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, просила їх задовольнити та надала пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково в сумі аліментів на кожну дитину в розмірі по 1500 грн. Просила врахувати, що відповідач є інвалідом третьої групи, квартиру залишив позивачу разом з дітьми, в майбутньому хоче переписати житло на дітей, у зв`язку із чим вимушений винаймати собі житло. У стягненні витрат на правову допомогу просила відмовити, оскільки вони нічим не підтверджені.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.12.2021 (а.с.2).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.4).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.5).

Згідно довідки про склад сім`ї, ОСОБА_8 проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , в даній квартирі також зареєстрований ОСОБА_4 (а.с.5).

ОСОБА_4 є інвалідом III групи (а.с.25-27), працює керівником колективу в Управлінні культури і туризму НМР, за період з лютого по липень 2022 року має нарахований дохід 78851,55 грн (а.с.59).

16.08.2022 ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с.55).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є інвалідом III групи, офіційно працює, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має. При цьому суд не враховує посилання відповідача та представника відповідача на залишення житла дітям і намагання в майбутньому переписати квартиру на дітей, оскільки даний факт нічим не підтверджений і в даному випадку є припущенням.

Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей по 2000 грн щомісячно на кожного, оскільки такий розмір аліментів на ряду з аналогічним обов`язком матері по утриманню дітей буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що суд за заявою позивача присуджує стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, аліменти підлягають щорічній індексації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 992,40 грн.

Щодо судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу в сумі 2500 грн, суд зауважує наступне.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір № 5 про надання правової допомоги від 20.06.2022 (а.с.9), опис юридичних послуг за договором № 5 від 20.06.2022 (а.с. 54).

За п. 5.1. вказаного договору гонорар адвокату складає 2500 грн. Згідно опису юридичних послуг, адвокатом надано такі послуги: зустріч та консультація зі замовником 500 грн; опрацювання матеріалів, підготовка та подання позовної заяви до суду - 800 грн; підготовка та подання відповіді на відзив до суду 500 грн; представництво замовника в судових засіданнях, в тому числі підготовка до судових засідань 700 грн.

В зазначеному описі сторони підтверджують оплату замовником коштів адвокату, що засвідчили своїм підписом.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд вважає, що зазначені адвокатом юридичні послуги відповідають критерію реальності адвокатських витрат і не є завищеними, а тому підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", ст. 1, 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 15, 77-81, 137, 141, 259, 263-265, 272-273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн на кожну дитину щомісячно, із проведенням щорічної індексації, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 01.07.2022 року, та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Зубченко Ірина Іванівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000989 від 24.07.2014, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 09.03.1999 Надвірнянським РВ УМС України в Івано-Франківській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 10.10.2022.