Провадження №2-зз/523/11/22
У Х В А Л А

"13" вересня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

при секретарі Бєлік Л.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду №6 в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 19.11.2010 року, звернувся адвокат Чернуш Спартак Миколайович.

В обґрунтування клопотання про скасування заходів забезпечення позову, представник зазначив, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, та ухвалою суду від 19.11.2010 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник зазначив, що квартира на яку було накладено арешт виступала предметом іпотеки за Іпотечним договором, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Самаріною О.С. за реєстровим № 1699, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . Наразі стягувачем за іпотечним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (новий стягувач у виконавчому провадженні), на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Ухвалою суду від 05.11.2020 року було замінено стягувача у виконавчих провадженнях та у виконавчих документах.

На підставі викладеного представник просить скасувати заходи забезпечення позову, оскільки наявність ухвали про арешт майна перешкоджає власнику вільно користуватись майном, та з дня ухвалення рішення суду, минуло понад 90 днів.

Сторони до судового засідання не з`явились, судом неодноразово здійснювався виклик учасників провадження, разом з цим, враховуючи вимоги ч.2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову у відсутність сторін.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши подану заяву та матеріали справи дійшов висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.01.2011 року (справа № 2-1207/11) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі: 215 913 грн. 80 коп.

Також, матеріалами справи встановлено, що з метою забезпечення позову в рамках даної справи, ухвалою від 19.11.2010 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набрало законної сили. На виконання рішення суду позивач отримала виконавчий лист.

Скасування заходів забезпечення позову, в порядку передбаченому ст. 158 ЦПК України, можливе лише за обставин, які б вказували на те, що відпали підстави та ризики невиконання рішення суду, або ж змінились обставини, які зумовили їх застосування.

Аналогічна позиція викладена у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», якою роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За змістом вищенаведених норм, скасування заходів забезпечення позову пов`язане із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі. Скасувати заходи забезпечення позову суд може з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Разом з цим, звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову заявник зазначила, що майно на яке було накладено арешт їй не належить, а тому відпала необхідність в забезпеченні позову.

З даного приводу слід зазначити, що нормами ч. 8 ст. 158 ЦПК України передбачено, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Заявник не надала доказів на підтвердження закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням, або інших доказів на підтвердження виконання рішення суду.

Разом з цим, за даними реєстру боржників, вбачається, що в провадженні другого ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження ВП № 57699513 про стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 . Заявник не надала доказів щодо відкритого виконавчого провадження, питання про витребування відомостей щодо нього перед судом не порушувала.

Крім іншого, заява про скасування заходів забезпечення позову за своєю суттю зводиться фактично до того, що власником майна, на яке було накладено арешт є інша юридична особа, а саме: ТОВ «Консалт Солюшенс», з даного приводу слід зазначити, що інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до п.2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

З огляду на зазначене, заява про скасування заходів забезпечення позову не є вмотивованою, заявник, як боржник за виконавчим провадженням не довела виконання рішення суду, як то передбачено ч. 8 ст. 158 ЦПК України, крім іншого, з наданих документів та обставин її обґрунтування, вбачається, що майно на яке накладено арешт не належить боржнику, а відтак заявник не обґрунтувала суду, яким чином її права щодо забезпечення позову порушені, оскільки, її посилання зводяться до порушення прав іншої особи, яка вважає себе власником майна.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 158, 247, 258, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя: