Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/270/22
03 жовтня 2022 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
в с т а н о в и в:
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 24.12.2015 року по 22.11.2021 року позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Гребнківського районного суду Полтавської області від 22.11.2021 року було розірвано. Від шлюбу сторони дітей не мають.
В період перебування у шлюбі сторонами було придбано у власність транспортний засіб автомобіль IVECO д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, який зареєстрований 04.07.2018 року за ОСОБА_2 (технічний паспорт НОМЕР_3 ) та транспортний засіб спеціалізований напівпричеп TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску, який зареєстрований 14.07.2018 року за ОСОБА_2 (технічний паспорт НОМЕР_4 ).
Вказує, що відповідач самовільно, без згоди позивача, в серпні 2019 року забравши всі речі в тому числі автомобіль і напівпричеп виїхала жити до своєї матері у с. Григорівка Гребінківська МТГ Лубенського району Полтавської області.
Позивач зазначає, що він вважає що в даному випадку порушено його право власності, так як вищевказане майно було придбано в період шлюбу, то належить сторонам на праві спільної сумісної власності.
Позивач просить здійснити поділ майна набутого сторонами за час шлюбу, що є об`єктом спільної сумісної власності визнати за позивачем ? частин автомобіля IVECO д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску та ? частину спеціалізованого напівпричепу TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску.
Згідно відповіді Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 31.03.2022 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.35).
Разом з позовною заявою представником позивача адвокатом Юрченко С.Л. подано заяву про забезпечення позову (а.с.20, 20 зворот).
Ухвалою суду від 24.02.2022 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, або іншим особам у яких перебуває спірне майно, вчиняти дії щодо предмета спору, а саме заборони відчуджувати, розпоряджатися і користуватися спільним майном подружжя, а саме: автомобілем IVECO д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, який зареєстрований 04.07.2018 року за ОСОБА_2 (технічний паспорт НОМЕР_5 ) до прийняття рішення по суті за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (а.с.24-28).
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 31.03.2022 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання з викликом сторін на 27.04.2022 о 13-00 год. Витребувано із сервісного центру №5343 ГСЦ МВС України в Полтавській області, інформацію про те, за ким зареєстрований на даний час спеціалізований напівпричіп TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску (а.с.36-38).
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.04.2022 року повторно витребувано із сервісного центру №5343 ГСЦ МВС України в Полтавській області, інформацію про те, за ким зареєстрований на даний час спеціалізований напівпричіп TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску, а також всі наявні відомості щодо відчуження даного транспортного засобу від імені ОСОБА_2 . Опубліковано на офіційному веб-порталі Судова влада України оголошення про виклик відповідача в підготовче засідання на 18.05.2022 о 09-00 год. (а.с.59-61).
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.05.2022 року повторно витребувано із сервісного центру №5343 ГСЦ МВС України в Полтавській області, інформацію щодо відчуження транспортного засобу спеціалізованого напівпричепу марки «TRAILOR» д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску від імені ОСОБА_2 на користь інших осіб, з наданням за наявності, належним чином завірених копії документів, що стосуються такого відчуження. Опубліковано на офіційному веб-порталі Судова влада України оголошення про виклик відповідача в підготовче засідання на 08.06.2022 о 13-00 год. (а.с.70-72).
19.07.2022 року, через канцелярію суду, від представника позивача адвоката Юрченка С.Л., надійшла заява в порядку ст.49 ЦПК України, про зміну позовних вимог, відповідно до якої просить, резолютивну частину позовних вимог рахувати в наступній редакції:
3. Визнати спеціалізований напівпричіп TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску спільною власністю колишнього подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
4. Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? частину суми вартості спеціалізованого напівпричепу TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску в сумі еквівалентній 2000 (двом тисячам) доларів США по курсу Національного Банку України на момент набрання рішенням законної сили.
5. Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 судові витрати в розмірі 5000грн. 00коп. за надання правової допомоги та 2901грн. 70 коп. судового збору. (а.с.98,99).
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.07.2022 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог від 19.07.2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна (а.с.101-104).
Ухвалою суду від 26.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03 жовтня 2022 року на 14 год. 30 хв. Опубліковано на офіційному веб-порталі Судова влада України оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 03.10.2022 о 14-30 год. (а.с.120-123).
03.10.2022 року позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача подано заяву в якій він просить розглянути справу за відсутності сторони позивача. В прохальній частині позову замість слів «на момент набрання рішенням суду законної сили» вказати «на момент прийняття рішення суду», в решті позовних вимог залишити без змін і задовольнити в повному обсязі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечують (а.с.117).
В судові засіданні призначені на 27.04.2022, 18.05.2022, 08.06.2022, 23.06.2022, 06.07.2022, 19.07.2022, 25.08.2022, 26.09.2022, 03.10.2022 відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судову повістку не отримано, конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.55). Крім того, в судові засідання відповідач викликалась шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області. Відзиву не подавала, клопотань чи заяв про перенесення розгляду справи від неї не надходило.
З огляду на положення ст.128 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином сповіщена про день і час розгляду справи.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 03.10.2022 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 22.11.2021 року, шлюб, зареєстрований 24 грудня 2015 року у Олександрівській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 3, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвано (а.с.12, 12зворот).
Згідно копії технічного паспорта НОМЕР_3 транспортний засіб - автомобіль IVECO д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, зареєстрований 04.07.2018 року за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.13).
Згідно копії технічного паспорта НОМЕР_4 транспортний засіб спеціалізований напівпричеп TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску, зареєстрований 14.07.2018 року за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.14).
Відповідно до листа від 19.11.2021 року № 31/4-1241-34аз, наданого територіальним сервісним центром МВС №1241 в Дніпропетровській області (Філія ГСЦ МВС), що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 18.11.2021 року, автомобіль IVECO номерний знак « НОМЕР_1 », зареєстровано за ОСОБА_2 . Вартість транспортного засобу при реєстрації 04.07.2018 року, складала 17 000 грн. (а.с.15).
Із листа від 20.11.2021 року № 8 аз територіального сервісного центру МВС №5343 в Полтавській області (Філія ГСЦ МВС) «Про результати розгляду адвокатського запиту», вбачається, що ТСЦ №5343 РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області не має правових підстав надати інформацію стосовно власника напівпричепу марки TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску. Роз`яснено, що вказана інформація може бути надана на вимогу суду (а.с.16-18).
Листом територіального сервісного центру МВС №5343 в Полтавській області (Філія ГСЦ МВС) від 04.04.2022 року № 31/16-16-120, повідомлено, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на транспортний засіб «IVECO 440 Е43», номерний знак НОМЕР_1 , накладено обмеження на відчудження, згідно ухвали суду від 24.02.2022 по справі №528/270/22 (а.с.51).
Листом територіального сервісного центру МВС №5343 в Полтавській області (Філія ГСЦ МВС) від 21.04.2022 року № 31/16-16-133, повідомлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 21.04.2022 року транспортний засіб «TRAILOR SYY 3CP», д.н.з. « НОМЕР_8 », 1995 року випуску, значиться зареєстрованим за гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.64).
Територіальним сервісним центром МВС №5343 в Полтавській області (Філія ГСЦ МВС) від 16.06.2022 року № 31/16-16-209, надано довідку про належність транспортного засобу, надання документів, з якої слідує, що відповідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб «TRAILOR SYY 3CP», д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску, 28.12.2019 на підставі ДКП СГ перереєстрований з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В подальшому 02.02.2022 на підставі ДКП СГ перереєстрований на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.87).
Крім того, долучено, договір комісії №9.27.12Л від 27.12.2019 року, який укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та договір купівлі-продажу транспортного засобу №9.27.12Л від 27.12.2019 року (а.с.88,89).
Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд оцінивши докази як кожний окремо так і в їх сукупності прийшов до наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 79, ч. ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
За ч. 1ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Таким чином за загальним правилом, що витікає з наведених правових норм, вбачається, що будь-яке майно набуте за час шлюбу належить до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не буде доведене набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування в шлюбі.
Суд у цьому сенсі зазначає, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Отже, спірне нерухоме та рухоме майно з підстав, передбачених ст.60, 61 СК України та ст.368 ЦК України, є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача, як подружжя, оскільки було набуто спільно за час їх перебування у шлюбі.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
За нормою ч. 1ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно із ч. 1ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.
На підставі ч. 2 ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
За нормами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу автомобіль IVECO д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, вимоги позивача про поділ цього майна підлягають до задоволення у повному обсязі.
Щодо поділу транспортного засобу - спеціалізованого напівпричепу TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску.
Суд приймає до уваги те, що відповідач жодного разу не з`явилася в судові засідання, не подала відзиву, також відповідачем не було надано доказів, які б спростовували доводи позивача щодо належності транспортного засобу до спільної сумісної власності. Крім того, суд враховує те, що транспортний засіб набуто під час перебування сторін у шлюбі.
Отже, враховуючи положення ст. 60 СК України, а також рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності (ст.70 СК України) та з огляду на те, що транспортний засіб є неподільною річчю, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.
Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що у випадку, коли один із подружжя здійснив відчуження майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Судом було встановлено, що транспортний засіб - спеціалізований напівпричіп «TRAILOR SYY 3CP», д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску, який був придбаний сторонами у шлюбі, і зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 , 28.12.2019 року на підставі ДКП СГ перереєстрований з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та в подальшому 02.02.2022 на підставі ДКП СГ перереєстрований на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За таких обставин, так як відповідачем було відчуджено транспортний засіб, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості транспортного засобу у сумі, що еквівалентна 2 000 (двом тисячам) доларів США на момент ухвалення рішення суду, що складає 73 200 (сімдесят три тисячі двісті) грн. 00 коп., і становить 1/2 частину вартості вказаного транспортного засобу.
Щодо вимог про стягнення судових витрат, суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У ЦПК України визначено види судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. позивачем надано договір про надання правової допомоги №б/н від 30.01.2022, укладену з адвокатом Юрченко С.Л.; ордер серії ПТ №215988 на надання правової допомоги; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1415 (а.с.4-6); квитанцію №б/н від 30.01.2022 про прийняття коштів від ОСОБА_1 за надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. (а.с.19).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати позивача ОСОБА_1 на професійну правову допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 5000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі.
Витрати на професійну правову допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. за надання правової допомоги.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 2901,70 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 7,10, 12-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-266, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ) 1/2 суми вартості спеціалізованого напівпричепу TRAILOR д.н.з. « НОМЕР_2 », 1995 року випуску в сумі еквівалентній 2000 (двом тисячам) доларів США по курсу Національного Банку України на момент прийняття рішення суду, що складає 73 200 (сімдесят три тисячі двісті) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , судові витрати в розмірі 5000 грн. 00 коп. за надання правової допомоги.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , судовий збір в розмірі 2901 грн. 70 коп.
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 24.02.2022 року шляхом заборони відповідачу, або іншим особам у яких перебуває спірне майно, вчиняти дії щодо предмета спору, а саме заборони відчуджувати, розпоряджатися і користуватися спільним майном подружжя, а саме: автомобілем IVECO д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, який зареєстрований 04.07.2018 року за ОСОБА_2 (технічний паспорт НОМЕР_5 ) до прийняття рішення по суті за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 12.10.2022 року.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 (зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ).
Повний текст рішення складено 05.10.2022 року.
Суддя М. О. Вітківський