Провадження № 6/554/168/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року

м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Петрова Н.М., розглянувши матеріали заяви Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Полтави) про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

26.09.2022 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла заява Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Полтави) про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави 03 жовтня 2022 року заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Полтави) про видачу дубліката виконавчого листа залишено без руху, у зв`язку з тим, що до заяви недодано жодних доказів, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа, крім того не надано доказів щодо сплати судового збору. Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Полтави) надано строк для усунення недоліків.

03.10.2022 року ухвалу про залишення заяви без руху було направлено заявнику на електронну адресу. Цього ж дня заявником отримано вищевказану ухвалу на електронну скриньку зазначену у заяві.

04.10.2022 року на електронну пошту Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання про долучення копії квитанції про сплату судового збору до матеріалів заяви.

Станом на 18 жовтня 2022 року заявником не були усунуті всі недоліки які зазначалися в ухвалі суду від 03 жовтня 2022 року, а саме на надано суду жодних доказів того, що виконавчий лист було страчено.

Згідно ч.4ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до ч. 3ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175і177цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки заявник у зазначений в ухвалі строк не усунув недоліки заяви, її слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 260, ч. 2 ст. 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Полтави) про видачу дубліката виконавчого листа - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Петрова