Справа № 536/516/22
Провадження № 2/536/440/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Пасєчніковій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивач вказував, що 05.05.2022 року він отримав поштою вимогу відповідача про сплату коштів, разом з копією виконавчого напису та супровідними документами. Після ознайомлення з матеріалами, позивачу стало відомо, що 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №14817 від 17.12.2021 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість у розмірі 31 008 грн. 00 коп.

Виконавчий напис вчинено на кредитному договорі №10071 від 20.12.2019 року, який не є нотаріально посвідченим, що є окремою і самостійною підставою визнання його таким, що не підлягає до виконання (постанова Великої Палати ВС №910/10374/17 від 21.09.2021 року).

Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі №14817 від 17.12.2021 року, ОСОБА_1 , боржник, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте такі дані не відповідають дійсності і спростовуються відповідними доказами, а саме довідкою про реєстрацію місця проживання від 16.06.2021 року №22-15/4-1514., згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1615- від 14.04.2022 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач вказував, що ніколи в Києві, не проживав, ніякого майна у нього на території м. Києва та Київської області не має і ніколи не було.

Згідно виконавчого напису, його вчинено на загальну суму 31008 грн. 00 коп., що підлягають стягненню з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ».

Позивач ніколи не брав кредиту у ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ». Жодних правовідносин з цією фінансовою компанією у нього не було. Позивача не повідомляли жодного разу про заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», про їх розмір, на підставі чого вона виникла. Тобто відсутня безспірність вимог.

Жодних договорів з ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» Позивач не підписував. Жодних повідомлень про відступлення прав вимоги до нового кредитора або будь-які інші повідомлення щодо зміни зобов`язання Позивач не отримував. Також невідомо звідки з`явилась заборгованість саме в розмірі 31008,00 грн. Належний розрахунок відсутній. Вказані обставини свідчать, як мінімум, про неузгодженість заборгованості, про те, що існує спір про наявність і розмір такої заборгованості. Такі обставини виключають можливість вчинення виконавчого напису.

Більш того, Відповідач не міг надати приватному нотаріусу Золотих О.О. докази безспірності вимог, як того вимагає ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки сп|р є, Позивач не визнає жодної заборгованості та взагалі його не ознайомлювали з жодним документом, який підтверджує його заборгованість і її розмір. Жодної претензії про погашення заборгованості Позивачу не направлялось. Також він не отримував жодного повідомлення від приватного нотаріуса Золотих О.О., який вчинив оскаржуваний виконавчий напис, про погашення заборгованості, що є обов`язковою умовою видачі виконавчого напису. Додатково на підставі цих порушень законодавства, виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає до виконання, у зв`язку з грубим порушенням вимог законодавства при його вчиненні виходячи з наступного.

Отже, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступних підстав:

1) Виконавчий напис вчинено на нотаріально непосвідченому кредитному договорі.

2) Документами, поданими відповідачем третій особі - нотаріусу, які стали підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не доведено Факту безспірності заборгованості у зв`язку із неотриманням позивачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, відповідач включив у суму боргу до стягнення платежі по кредиту, по яким сплинула позовна давність, а сам розрахунок боргу, вчинений відповідачем, є необґрунтованим, фактично, виконавчий напис вчинений за період більший, ніж три роки, що суперечить вимогам закону.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

1. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №14817 від 17.12.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість у сумі 31008 грн. 00 коп.

2. Стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився. Просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 05.05.2022 року позивач отримав поштою вимогу відповідача про сплату коштів, разом з копією виконавчого напису та супровідними документами. Після ознайомлення з матеріалами, позивачу стало відомо, що 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №14817 від 17.12.2021 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість у розмірі 31 008 грн. 00 коп.

Виконавчий напис вчинено на кредитному договорі №10071 від 20.12.2019 року, який не є нотаріально посвідченим, що є окремою і самостійною підставою визнання його таким, що не підлягає до виконання (постанова Великої Палати ВС №910/10374/17 від 21.09.2021 року).

Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі №14817 від 17.12.2021 року, ОСОБА_1 , боржник, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте такі дані не відповідають дійсності і спростовуються відповідними доказами, а саме довідкою про реєстрацію місця проживання від 16.06.2021 року №22-15/4-1514., згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1615- від 14.04.2022 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач вказував, що ніколи в Києві, не проживав, ніякого майна у нього на території м. Києва та Київської області не має і ніколи не було.

Згідно виконавчого напису, його вчинено на загальну суму 31008 грн. 00 коп., що підлягають стягненню з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ».

Позивач ніколи не брав кредиту у ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ». Жодних правовідносин з цією фінансовою компанією у нього не було. Позивача не повідомляли жодного разу про заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», про їх розмір, на підставі чого вона виникла. Тобто відсутня безспірність вимог.

Жодних договорів з ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» Позивач не підписував. Жодних повідомлень про відступлення прав вимоги до нового кредитора або будь-які інші повідомлення щодо зміни зобов`язання Позивач не отримував. Також невідомо звідки з`явилась заборгованість саме в розмірі 31008,00 грн. Належний розрахунок відсутній. Вказані обставини свідчать, як мінімум, про неузгодженість заборгованості, про те, що існує спір про наявність і розмір такої заборгованості. Такі обставини виключають можливість вчинення виконавчого напису.

Більш того, Відповідач не міг надати приватному нотаріусу Золотих О.О. докази безспірності вимог, як того вимагає ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки сп|р є, Позивач не визнає жодної заборгованості та взагалі його не ознайомлювали з жодним документом, який підтверджує його заборгованість і її розмір. Жодної претензії про погашення заборгованості Позивачу не направлялось. Також він не отримував жодного повідомлення від приватного нотаріуса Золотих О.О., який вчинив оскаржуваний виконавчий напис, про погашення заборгованості, що є обов`язковою умовою видачі виконавчого напису. Додатково на підставі цих порушень законодавства, виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає до виконання, у зв`язку з грубим порушенням вимог законодавства при його вчиненні виходячи з наступного.

Отже, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступних підстав:

1) Виконавчий напис вчинено на нотаріально непосвідченому кредитному договорі.

2) Документами, поданими відповідачем третій особі - нотаріусу, які стали підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не доведено Факту безспірності заборгованості у зв`язку із неотриманням позивачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, відповідач включив у суму боргу до стягнення платежі по кредиту, по яким сплинула позовна давність, а сам розрахунок боргу, вчинений відповідачем, є необґрунтованим, фактично, виконавчий напис вчинений за період більший, ніж три роки, що суперечить вимогам закону.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 РОКУ у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту (постанови №662) слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22 лютого 2017 року судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови №662 були оприлюднені в Офіційному вісник України 21 березня 2017 року.

Таким чином, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 РОКУ у справі №826/20084/14. залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Оспорюваний виконавчий напис вчинено 17.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Отже, станом на 17.12.2021 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до спірного кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові №910/10374/17 від 21.09.2021 року, при дослідженні питання щодо вирішення виключної правової проблеми у застосуванні норм, викладених у статті 88 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час прийняття), зробила наступний правовий висновок: кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса!

Отже, вчинивши спірний виконавчий напис на непосвідченому нотаріально кредитному договорі, приватний нотаріус порушив вимоги Закону, що потягло порушення законних прав позивача.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у ц вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

У постанові 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц Верховний суд зазначив наступне:

Відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 РОКУ у справі № 6-887пс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Важливо зазначити, що відповідно до правових висновків, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у постановах:

- від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18,

- від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18,

- від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18,

після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок..

Керуючись ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 280, 352 ЦПК України, ст.ст. 49, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №14817 від 17.12.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість у сумі 31008 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992 гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. О. Колотієвський