Провадження № 2/127/1743/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Волошина С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Люлик Р.І., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Позов мотивований тим, що від спільного проживання без реєстрації шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину ОСОБА_2 , 2005 року народження, та малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Невдовзі після народження молодшої дитини відповідач залишив сім`ю, проживає окремо, діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Позивач звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання меншого сина. Наразі вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляді за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання до досягнення молодшою дитиною трьох років, що стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2022 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

15.09.2022 року від представника відповідача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Відзив мотивований тим, що відповідач сплачує аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2005 року народження, ОСОБА_5 , 2013 року народження, ОСОБА_6 , 2021 року народження, по 1/4 частці від всіх видів доходу на кожну дитину. Після сплати аліментів, комунальних послуг, на проживання відповідача залишається 3 540,86 гривень на місяць. Крім того, відповідач проживає спільно зі своєю матір`ю, яка має похилий вік та інвалідність, несе додаткові витрати на її утримання та фінансову допомогу. Окрім зазначеного, відповідач має ряд захворювань, які вимагають медичного та санаторно-курортного лікування. В разі задоволення позову витрати відповідача на утримання дітей та позивача з його доходу буде відраховуватися сума, яка значно перевищуватиме суму максимального стягнення, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».

Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних обставин та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.05.2021 року (а.с.11).

Позивач з малолітнім сином ОСОБА_3 та неповнолітнім сином сторін ОСОБА_2 , 2005 року народження, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з довідки Квартального комітету мікрорайону «Соняшник» №203 від 15.06.2022 року (а.с.13).

Згідно доводів позовної заяви відповідач з сім`єю не проживає, позивач з дітьми проживають за місцем реєстрації, позивач не працює, потребує матеріальної допомоги відповідача, відповідач офіційно працевлаштований, коштів позивачу (матері сина ОСОБА_3 ) на її утримання не надає.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батька дитини утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої ст.84 та ст.86 і 88 цього Кодексу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Відповідно до ст.84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач, посилаючись на відсутність матеріальної можливості надавати позивачу кошти на її утримання, зазначив, що він щомісячно сплачує 3/4 часток від свого доходу на утримання трьох неповнолітніх дітей. Вказав, що в період з січня 2022 року по червень 2022 року з заробітної плати відповідача було сплачено 27 522,20 гривень аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 27 522,20 гривень на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд приймає до уваги такі доводи відповідача, оскільки вони підтверджуються належними доказами, зокрема довідками про доходи, виданими ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» №515389, з яких вбачається сукупний розмір коштів, які відраховуються з заробітної плати відповідача в якості аліментів. (а.с. 64-65).

Так, згідно виконавчого листа №2-1285, виданого Староміським райсудом м.Вінниці 08.11.2005 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.10.2005 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.46-47). Відкрито виконавче провадження (а.с.48).

Згідно виконавчого листа №127/14887/17, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 25.09.2017 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.52). Відкрито виконавче провадження №54911117, заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.53-58).

З довідки про доходи, виданої ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює в установі на посаді заступника чергового помічника начальника установи, за період з січня по червень 2022 року отримав заробітну плату в загальній сумі 111 765, 26 гривень (середньомісячний нарахований дохід 18 627,54 гривень), з яких 55 044,40 гривень відраховано аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.64-65).

Згідно судового наказу №127/12699/22, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 01.07.2022 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.59). Відкрито виконавче провадження №69412036, заборгованість зі сплати аліментів станом на 14.07.2022 року становила 4889,25 гривень (а.с.62-63).

З інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що ОСОБА_2 подавав до Вінницького міського суду Вінницької області заяву про визнання судового наказу №127/12699/22 таким, що не підлягає виконанню (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105859925), ухвалою суду від 23.08.2022 року заяву повернуто заявнику.

Судом не встановлено, що ОСОБА_2 звертався до суду із заявою про зменшення розміру аліментів, встановлених судовим наказом №127/12699/22.

Так, суд констатує, що з ОСОБА_2 згідно рішень судів стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 по 1/4 частці доходу на кожну дитину, що в загальній частці становить ѕ частки його заробітку (доходу).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач впродовж 2021-2022 років хворіє на ряд захворювань хребта та суглобів, лікування яких вимагають значних витрат, рекомендовано санаторно-курортне лікування (а.с.84-92).

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, послався на те, що він проживає разом з матір`ю ОСОБА_11 , яка має інвалідність, похилий вік, потребує матеріальної допомоги з боку сина (відповідача).

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З цього приводу суд зазначає, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_11 є його матір`ю та потребує матеріальної допомоги. Наявність у останньої ІІІ групи інвалідності не свідчить про її непрацездатність та відсутність доходу. Крім того, ОСОБА_11 , 1966 року народження, не є особою похилого віку (має 56 років), доказів про те, що вона вимагає постійного догляду, піклування та додаткових витрат суду відповідачем не надано.

Так само суду не надано доказів того, що відповідач одноосібно здійснює витрати з утримання квартири, в якій він проживає з ОСОБА_11 .

Разом з тим, враховуючи описані судом вище обставини справи, суд констатує, що лише на утримання дітей з відповідача здійснюються відрахування в розмірі ѕ часток, що становить 75% його доходу, залишок коштів після сплати аліментів з доходу відповідача становитиме близько 5 тисяч гривень, що, враховуючи витрати на лікування відповідача та звичайні життєві потреби, не може вважатися доходом, з якого відповідач може сплачувати позивачу кошти до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.

Таким чином суд констатує, що стороною позивача перед судом не доведено належними та допустимими доказами обставину того, що відповідач, враховуючи рівень його доходу (зокрема залишку його доходу після відрахування з його заробітку 75% коштів в якості аліментів на трьох дітей), може надавати матеріальну допомогу і на утримання позивача, до досягнення найменшою дитиною сторін ОСОБА_3 трирічного віку.

Поряд з цим сторона відповідача перед судом довела належними та достатніми доказами обставину неможливості сплачувати відповідачем на користь позивача ще й аліментів (коштів) на її утримання, до досягнення дитиною сторін ОСОБА_3 трирічного віку.

Враховуючи все викладене суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати понесені позивачем в якості витрат на правову допомогу слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 79, 84, 91 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 84, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: