Справа № 345/4049/21
Провадження № 22-ц/4808/997/22
Головуючий у 1 інстанції Кулаєць Б. О.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2022 року, ухвалене у складі судді Кулаєць Б.О. в м. Калуш, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду від 26 лютого 2013 року розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обоє. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 20 листопада 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей по 800 грн щомісячно на кожну дитину. Проте з часу ухвалення вказаного рішення витрати на утримання дітей збільшилися, адже діти подорослішали та потребують більше витрат на придбання одягу, харчування, організацію дозвілля тощо. Вона намагається надавати дітям необхідне матеріальне забезпечення, однак на даний час їй це складно робити. ЇЇ заробітна плата становить в середньому 11 000 грн на руки в місяць, які витрачає на своє утримання, утримання дітей, а також на утримання житла, в якому вони проживають. Водночас, відповідач не цікавиться матеріальним забезпеченням дітей та вважає, що того розміру аліментів, які він надає в місяць, достатньо для матеріального забезпечення дітей. При цьому, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, оскільки постійно виїжджає на заробітки за кордон, де отримує доходи. Крім того, відповідач придбав новий автомобіль.

Посилаючись на наведене, позивачка просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхніх неповнолітніх дітей, з 800 грн до 4 000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються згідно з виконавчим листом, виданим на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2017 року в цивільній справі № 345/3538/17, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми по 800 грн на кожну дитину до твердої грошової суми по 2 000 грн на кожну дитину щомісячно.

Стягнення аліментів в новому розмірі ухвалено розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили і проводити до досягнення дітьми повноліття, припинивши з цього моменту стягнення аліментів за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2017 року по цивільній справі № 345/3538/17.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 875 грн понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн судового збору.

На рішення суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не враховано доводи відповідача про те, що він не має постійних джерел доходів в Україні, а отримує незначні кошти за роботи, які не носять постійного характеру. Крім того, у відповідача на утриманні перебуває неповнолітній син від другого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що доводи позивачки про те, що відповідач працює за кордоном та отримує доходи від такої роботи, не заслуговують на увагу. Відповідач дійсно виїжджав періодично за кордон, однак на лікування і до близьких родичів у гості.

Зауважує, що відповідач не заперечував проти збільшення розміру аліментів, а лише, з урахуванням наведених обставин, просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

З цих підстав представник апелянта просить рішення суду першої інстанції в частині розміру стягуваних аліментів змінити, вказавши про стягнення аліментів в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно. В решті рішення залишити без змін.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скарги заперечив.

Зазначив, що відповідач не послідовний у своїх запереченнях щодо заявленого позову, адже у апеляційній скарзі на заочне рішення Калуського міськрайонного суду від 08 листопада 2021 року у даній справі, яким з відповідача було стягнуто на користь позивачки по 2 000 грн аліментів на кожну дитину щомісячно та 5 000 грн витрат на правову допомогу, а згодом і в заяві про перегляд вказаного заочного рішення, відповідач не заперечував в частині визначеного судом розміру аліментів. Заочне рішення суду відповідач оскаржував лише в частині стягнення з нього витрат на правову допомогу. Тобто відповідач визнавав законність прийнятого судом рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі по 2 000 грн на кожну дитину щомісячно.

Відповідач безпідставно посилається на те, що його перебування за кордоном пов`язане із гостюванням у родичів та лікуванням, оскільки воно носило і носить тривалий характер. Тим більше жодних доказів перебування у родичів чи лікування відповідачем не надано. Крім того, відповідач придбав дорогий транспортний засіб і на ньому їздив за межі України, що підтверджується інформацією Державної прикордонної служби України.

Також безпідставними є посилання відповідача на наявність у нього третьої дитини від іншого шлюбу, оскільки така обставина не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей від першого шлюбу.

У зв`язку з наведеним, представник позивачки просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведених положень розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі є колишнім подружжям та батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які після розірвання шлюбу залишені на виховання матері (а.с. 4, 6, 7).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 20 листопада 2017 року збільшено розмір аліментів, які на підставі рішення цього суду від 01 липня 2010 року стягувалися з відповідача на утримання дітей в розмірі по 300 грн на кожну дитину щомісячно, та стягнуто з нього по 800 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними бази громади Калуської міської територіальної громади № 537444 від 08 вересня 2021 року, неповнолітні діти сторін зареєстровані разом із позивачкою ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно довідки про доходи від 10 вересня 2021 року позивачка працює у Ріп`янському ліцеї Калуської міської ради Івано-Франківської області на посаді головного бухгалтера. Загальна сума доходу позивачки за період з 01 березня 2021 року по 31 серпня 2021 року становить 95 553,21 грн (а.с. 9).

Відповідач офіційного місця роботи не має.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 02 травня 2022 року, інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року відсутня (а.с. 115).

Відповідно до довідки № 40 від 02 травня 2020 року, виданої відділом обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_1 не числиться на обліку як отримувач пенсії (а.с. 118).

Також встановлено, що 15 листопада 2016 року відповідач зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 листопада 2016 року (а.с. 119).

В даному шлюбі у відповідача народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12 травня 2017 року (а.с. 120).

З інформації, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, вбачається, що відповідач у період часу з 28 березня 2018 року по 11 серпня 2021 року неодноразово здійснював перетин державного кордону України (а.с. 28).

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3 , суд першої інстанції, врахувавши інтереси дітей, рівність обов`язку обох батьків щодо утримання дітей, сімейне становище сторін, обставини щодо зміни майнового становища сторін, дійшов висновку, що справедливим та розумним, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі по 2 000 грн на кожну дитину щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 18, частини другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України встановлено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини.

Так, встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За правилами статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені положення закону, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей, у зв`язку із неможливістю забезпечити утримання дітей виходячи з власних доходів та отримуваних аліментів, що вказує на погіршення її матеріального становища. В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, з часу ухвалення останнього рішення суду про збільшення розміру аліментів, відповідач почав систематично виїжджати за кордон. При цьому, доказів виїзду в гості чи на лікування, як він стверджує, не представив, що вказує на часткове покращення його матеріального становища. Також суд звертає увагу і на те, що у заяві про перегляд заочного рішення від 09 лютого 2022 року (а.с.74) у даній справі відповідач зазначав, що не заперечує розмір визначених судом аліментів в розмірі по 2 000 грн, однак не згідний з розміром правової допомоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не враховано відсутність постійних джерел доходів в Україні, а насправді він отримує незначні кошти за роботи, які не носять постійного характеру, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відсутність у відповідача постійних джерел доходів в Україні, не є підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції та стягнення аліментів у меншому розмірі, так як відповідач є здоровою особою працездатного віку, взмозі працевлаштуватися та здатний сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі. Зурахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, визначений розмір аліментів на утримання дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дітей.

Посилання представника відповідача на наявність у нього неповнолітнього сина від другого шлюбу також не є підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, оскільки така обставина була врахована судом першої інстанції при розгляді іншої справи про збільшення розміру аліментів № 345/3538/17 рішення суду від 20 листопада 2017 року між цими ж сторонами.

З огляду на викладене та з урахуванням положень статті 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами. Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта