Справа № 492/1417/21
провадження № 2/492/241/22
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про закриття провадження у справі

15.07.2022 м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представниці відповідача, адвоката Миргородової О.Ю. про закриття провадження у справі в частині скасування наказу про відсторонення від роботи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання неправомірним та скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, -

встановив:

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання неправомірним та скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 18 січня 2022 року зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

До суду 31 січня 2022 року надійшла позовна заява з виправленими недоліками та ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 01 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

17 червня 2022 року від представниці відповідача адвоката Миргородової О.Ю. засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила закрити провадження у справі в частині скасування наказу № ШЧ-10/951 від 21 грудня 2021 року про відсторонення від роботи, посилаючись на те, що вказаний наказ визнаний таким, що втратив чинність, тому відсутній предмет спору.

Учасники справипро дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про закриття провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, заява про закриття провадження у справі не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип доступу до правосуддя.

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Разом і тим, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц, від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 29 грудня 2021 року, а наказ № ШЧ-10/951 від 21 грудня 2021 року начальника дистанції Виробничого підрозділу служби сигналізації та зв`язку «Одеська дистанція сигналізації та зв`язку» Бернова В.О. «Про відсторонення від роботи» був визнаний відповідачем таким, що втратив чинність лише 01 березня 2022 року, тому провадження у справі, яке відкрито до визнання оспорюваного наказу таким, що втратив чинність, не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору на час пред`явлення позову, а не у припиненні його існування (зникненні).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що на момент пред`явлення позову до суду мав місце спір між сторонами, суд прийшов до висновку, що заява представниці відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2. ч. 1 ст. 255 ЦПК України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 255, 258-261,353 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представниці відповідача адвоката Миргородової О.Ю. про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.