КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-з/947/665/22
УХВАЛА

08.09.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

присяжних Якимів Б.Я.

Степаніченко А.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення над ним опіки, призначивши його опікуном заявників.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 05.08.2022 року на підставі вищевказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату і час проведення судового засідання.

Одночасно з заявою заявники подали до суду клопотання про витребування доказів, в якому просять суд витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради оригінал амбулаторної карти хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявники клопотання підтримали та просили суд задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення заявників, дослідивши і вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Так, згідно з ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з вимогами статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Судом встановлено, що зазначене клопотання про витребування доказів, подане заявником у строки встановлені ст.83 ЦПК України.

Судом враховується, що заявлені до витребування докази належать до інформації з обмеженим доступом, їх надання можливе виключно у передбачених законом випадках.

Судом також враховується, що суд, під час розгляду справи зокрема про визнання особи недієздатною у відповідності до ст. 298 ЦПК України, за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу .

Отже, витребування зазначених доказів за необхідне для подальшого вирішення питання про призначення судово-психіатричної експертизи та проведення такого дослідження, яка є обов`язковою для встановлення психічного стану особи.

У відповідності до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Одночасно судом приймається до уваги, що у відповідності до ч.2 ст.294 ЦПК України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, оскільки заявлені до витребування докази безпосередньо стосуються предмета дослідження в цій справі, суд вважає клопотання заявників обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради оригінал амбулаторної карти хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час проведення судово-психіатричної експертизи.

Копію ухвали направити для виконання до Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради.

У разі неможливості подати витребувані докази до суду, необхідно повідомити суд про неможливість подати докази із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суд про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, передбачену законом, у тому числі суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий Калініченко Л. В.

Присяжні