Справа № 129/2137/21
Провадження по справі № 2/129/233/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом адвоката Гуравської Валентини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

29.07.2022 р. до суду подано позов, у якому представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом; свої вимоги мотивує тим, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі і цілий житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 30.06.2021 р. за № 392 станом на 15.04.1991р. членами колгоспного двору були: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , кожному з них належить по 1/3 частині житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд; ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прийняла, але не оформила свої права у зв`язку зі смертю. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 законно шляхом несамовільного (несамочинного) будівництва набули (у них виникло) право власності на житловий будинок, який власною працею та коштами з дозволу виконкому Краснопільської сільської ради на виділеній загальними зборами колгоспу земельній ділянці спорудили житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (колгоспний двір), проживали у ньому, володіли і користувалася, але за життя не зареєстрували своє право власності на нього. ОСОБА_1 вчасно звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу своєю постановою за вих. №98/02-31 від 24.06.2021 р. відмовив у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, то позивачу як спадкоємцю за заповітом право власності на спадкову нерухомість необхідно визнати рішенням суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність та у відсутність позивача, вимоги задовільнити (а.с.70).

Представник відповідача Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, письмово вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність (а.с.71).

Дані правовідносини регулюються:

- ст.328 ЦК України, згідно якої, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

- ч.2 ст.370 ЦК України, відповідно до якої у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду;

-ч.2 ст.372 ЦК України, згідно з якою у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом;

- вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті;

- ч.5 ст.1268 ЦК України, згідно якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини;

- ч.1 ст.1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно;

- ст.1226 ЦК України, згідно якої частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі;

- п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно;

- п.6 та п.20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966р., яка діяла до 19.01.1996р., згідно з яким не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, право власності будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів, могло бути оформлене при наявності записів в по господарських книгах.;

- відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового стоку для прийняття спадщини;

- п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки із спільного майна. Зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриття після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними;

- п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності п.24 зазначеної постанови такі заяви подаються до спадкоємців, що прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від їх прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, а також зважаючи на повне і безумовне визнання позову відповідачем, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити з метою захисту спадкового майнового права позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 259, 263, 264 ЦПК України,

Вирішив:

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право приватної власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: