Справа № 482/882/22
Номер провадження 2-о/482/38/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Сергієнка С.А., за участю секретаря судового засідання Мазанової Ю.О., представника заявника ОСОБА_1 яка діє за довіреністю Миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця 22.09.2022 року звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , в якій просить визначити тимчасові обмеження прав останнього строком на шість місяців, з покладенням на нього наступних обов`язків:

заборонити ОСОБА_3 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 , наближатися до ОСОБА_2 на відстань у 200 метрів, а також до частих місць відвідування потерпілою особою.

заборонити ОСОБА_3 , вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

направити ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Новоодеської районної держаної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців.

У обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що з 2019 року вона та ОСОБА_3 проживали разом без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 .

Від спільного проживання народилась донька, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини їх стосунки погіршилися, ОСОБА_3 не приходив додому, а коли приходив систематично чинив сварки. Безпідставно ображав ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою в її бік, кричав при дитині, погрожував, навіював почуття провини, невпевненості чим принижував її та її честь та гідність. Заявник вказує, що кривдник не має права застосовувати фізичну силу заламувати мені руки, висловлюватись на її адресу таким чином, бо це є фізичним та психологічним насиллям, кожного дня відчувати на собі його протиправні дії всі ці образи і порівняння, знецінюють її як особу, матір як жінку.

Так 05.07.2022 року ОСОБА_3 знову вчинив сварку, почав погрожувати фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою про що заявник повідомила правоохоронні органи.

За результатом вищезазначеного виклику поліції працівниками було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення кривдником за ч.1 статті 173 -2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильство за ознакою статті, невиконання заборонного припису або не повідомлення про місце свого тимчасового перебування), матеріали адміністративної справи було направлено до Нооводеського районного суду Миколаївської області для розгляду.

Згідно постанови від 11.08.2022р. у справі №482/569/22 про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо потерпілої ОСОБА_2 . Встановлено, що кривдник вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в висловлюванні в сторону потерпілої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи.

Втім він все рівно не залишає ОСОБА_2 у спокої та продовжує чинити протиправні дії, я не маю змоги спокійно навіть ходити по вулицях мого міста.

Працівники поліції кожного разу проводять із кривдником профілактичні бесіди, а також попереджають не лише про адміністративну, а й кримінальну відповідальність, проте, кривдник ігнорує та не сприймає ніякі зауваження.

Згідно відомостей, що наявні на офіційному сайті Судова влада України протягом у 2021р. гр. ОСОБА_3 притягався до кримінальної відповідальності Новоодеським районним судом Миколаївської області.

Згідно вироку від 08.09.2021р. справа 482/392/20. який набрав законної сили від 1 1.10.2021р. ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 с г. 125 КК України, спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

Так, 02.08.2022р. кривдник знову вчинив сварку, погрожував, обзивав ОСОБА_2 нецензурними словами, почав залякувати, хватати штовхати її, бити при їх дитині. Внаслідок чого в ОСОБА_2 на тілі залишилися синці.

Заявниця вказує, що вона не в змозі захистити себе від його образливого ставлення. Систематично, дії кривдника змушують її викликати поліцію, щоб захистити своє життя і є особою я є особою, яка систематично зазнає домашнього насильства (психологічного та фізичного).

Єдиним можливим захистом своїх прав, ОСОБА_2 вбачає звернення до суду для видачі обмежувального судового припису, бо будь-які дії працівників поліції кривдник ігнорує. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства щодо заявниці до кривдника потрібно застосувати обмежувальний припис.

Посилаючись на вищевикладене заявниця просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 застосувавши зазначені обмеження.

У судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені засобами телефонного зв`язку.

Від заявниці надійшла заява про розгляд заяви за її відсутності та підтримання заявлених вимог.

ОСОБА_3 повідомив суд, що у зв`язку із роботою він перебуває у м. Одеса та знаходитиметься там ще тривалий час у зв`язку із чим не зможе прибути у судове засідання із розгляду заяви про видачу обмежувального припису.

Відповідно до положень ст.350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У судовому засіданні встановлено, що з 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Від спільного проживання народилась донька, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13 вересня 2019 року виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області.

За час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останній притягувався до адміністративної відповідальності за за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так постановою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.08.2022р. у справі №482/569/22 про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо потерпілої ОСОБА_2 . Встановлено, що кривдник за адресою спільного проживання з потерпілою вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в висловлюванні в сторону потерпілої нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою. Однак ОСОБА_3 було звільнено від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Таке рішення прийнято суддею з мотивів надання потерпілою заяви про розгляд справи у її відсутність з посилання на примирення з ОСОБА_3 і проханням обмежитися усним зауваженням.

Крім того, як видно із довідки виданої ВП № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за зверненням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 про вчинення щодо неї ОСОБА_3 насилля яке зареєстроване в журналі Єдиного обліку за номером ЄО № 2845 від 03.08.2022 року внесені відомості до ЄРДР за номером №0000051 від 04.08.2022року за ч.1 ст. 125 КК України.

З наведеного видно, що ОСОБА_3 вчиняв щодо ОСОБА_2 домашнє насильство, примирення між сторонами не відбулося, кривдник має статус підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за номером №0000051 від 04.08.2022року за ч.1 ст. 125 КК України у якому ОСОБА_2 є потерпілою, отже існують ризики повторного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 .

Суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Відповідно до ст.350-3 ЦПК України, заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису.

Відповідно до приписів ст.350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ст.350-6 ЦПК України).

Як наголошує п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Статтею 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Встановивши фактичні обставини справи, в сукупності з дослідженими належними та допустимим доказами, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність факту домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Беручи до уваги ризики повторного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , які є достатньо обґрунтованими дослідженими в судовому засіданні доказами, а також враховуючи наявність у заявниці та ОСОБА_3 спільної дитини, суд приходить до переконання, що заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису слід задовольнити, видавши стосовно ОСОБА_3 обмежувальний припис строком шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав з покладенням на нього наступних обов`язків:

заборонити ОСОБА_3 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 , наближатися до ОСОБА_2 на відстань у 100 метрів, а також до частих місць відвідування потерпілою особою, за винятком випадків їх спільного перебування у приміщенні органу опіки та піклування - Новоодеської міської ради Миколаївської області.

заборонити ОСОБА_3 , вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Вирішуючи питання судових витрат по справі, суд враховує положення ст.350-5 ч.3 ЦПК України і вважає необхідним судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 350-1 350-6, 350-8, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обмежувальний припис строком 6 (шість) місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав з покладенням на нього наступних обов`язків:

1)заборонити ОСОБА_3 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)заборонити ОСОБА_3 , наближатися до ОСОБА_2 на відстань у 100 метрів, а також до частих місць відвідування потерпілою особою, за винятком випадків їх спільного перебування у приміщенні органу опіки та піклування - Новоодеської міської ради Миколаївської області.

3)заборонити ОСОБА_3 , вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, за винятком контактування з приводу участі у вихованні дитини через посадових осіб органу опіки та піклування - Новоодеської міської ради Миколаївської області

У іншій частині заявлені вимоги залишити без задоволення.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко