1Справа № 2н-1645/10 4-с/335/14/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Крамаренко І.А., при секретарі Деркач А.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій скаржник просить визнати бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шабала Ігоря Анатолійовича щодо не зняття арешту неправомірною, та зобов`язати зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеному у виконавчому провадженні № 51589002 і вчинити дії по виключенню з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження від 19.07.2016 за № 15463446 (спеціальний розділ), внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 51589002 від 08.07.2016.

У скарзі зазначено, що відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 201486172 від 24.02.2020, на сьогоднішній час, наявний арешт на все рухоме та нерухоме майно Купрієнка І.М., який накладено в межах виконавчого провадження № 51589002, закритого ще 20.04.2017.

19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , в особі представника, звернувся до начальника Комунарського відділу у державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про зняття арештів з майна.

03 лютого 2022 року було отримано лист Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.01.2022 № 6459-03-40/03-40 відповідно до якого було додано лист Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.10.2021.№62112/1, згідно якого у знятті арештів з майна ОСОБА_1 було відмовлено.

Вважає таку бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) незаконною.

У судове засідання скаржник та його представник не з`явилися. Представником скаржника ОСОБА_3 подано до суду заяви про зупинення розгляду скарги, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 у лавах Збройних Сил України, та зазначив, що доля останнього йому не відома, зв`язку з ним у представника немає. У подальшому представником направлялися на адресу суду заяви про зупинення провадження у справі за тих же підстав, а у разі відхилення клопотання про зупинення провадження у справі, просив розглянути скаргу без його участі та задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

У судове засідання представник відділу ДВС не з`явився. На адресу суду від старшого виконавця Комунарського ВДВС Гринь Я.А. надійшла заява про розгляд скарги у відсутність уповноваженого представника , та у задоволенні вказаної скарги просить відмовити.

Враховуючи викладене, строки розгляду даної категорії скарг, суд вважає за можливе розглянути вказану скаргу за відсутності сторін.

Клопотання представника скаржника про зупинення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки обставини на які посилається заявник, як на підставу зупинення розгляду скарги, не підтверджено жодним достовірним доказом.

Вивчивши матеріали скарги, доводи заявника, викладені у скарзі, суд дійшов висновку, що вимоги скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 12 вересня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ № 2н-1645/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну "МТМ" суми боргу у розмірі 7 132, 22 грн.

Постановою Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження №43308083 з примусового виконання судового наказу № 2н-1645/10 від 12.09.2011 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну "МТМ" суми боргу у розмірі 7 132, 22 грн. 20 жовтня 2014 року по вказаному виконавчому провадженню винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 10 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 2010 року).

Постановою Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було повторно відкрито виконавче провадження №51589002 з примусового виконання судового наказу № 2н-1645/10 від 12.09.2011, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну "МТМ" суми боргу у розмірі 7 132, 22 грн. 20 квітня 2017 року по вказаному виконавчому провадженню винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження" (в редакції 2016 року).

У межах зазначеного виконавчого провадження №51589002 постановою державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.07.2016 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 15463446 (спеціальний розділ).

Зазначені обставини підтверджуються листами Комунарського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 05.07.2019 за № 31621-3-16.3-34 та від 11.09.2019 за № 35664-3-10.3-34, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 201486172 від 24.02.2020.

Також встановлено, що ОСОБА_1 , в особі представника, 19.10.2021 звернувся із заявою про зняття арештів з майна до начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а у подальшому 27.12.2021 до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із скаргою про порушення вимог Закону України «Про звернення громадян».

03 лютого 2022 року отримано лист Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.01.2022 за № 6459-03-40/03-40, відповідно до якого було додано лист Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.10.2021 за № 62112/1, відповідно до якого у знятті арештів з майна ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Постанова про повернення судового наказу № 2-н-1645/10 від 20.04.2017 винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» №1404-VIII (в редакції 2016 року).

Згідно вимогами п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, що передбачено ч.5 ст.37 Закону №1404.

Статтею 39 Закону №1404 передбачені підстави для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч. 1, 2 ст.40 Закону № 1404 у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Підсумовуючи викладені вимоги Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу.

При цьому суд зауважує, що у стягувача залишається право на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності (ст. 433 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що за боржником існує заборгованість, а саме: борг у розмірі 7 132,22 грн., підстави для зняття арешту з майна у відповідності до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у державного виконавця були відсутні.

Отже, вимоги про визнання бездіяльності начальника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя щодо не зняття арешту неправомірними є безпідставними, а скарга задоволенню не підлягає.

Доводи скаржника щодо втрати у стягувача права на стягнення в примусовому порядку з ОСОБА_1 заборгованості, оскільки повторно виконавчий лист (судовий наказ) міг бути пред`явлений до виконання у строк до 20.04.2020, який на теперішній час сплив, є неспроможними та не можуть бути достатніми підставами для визнання бездіяльності начальника ВДВС неправомірними.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана 12.09.2022.

Суддя І.А. Крамаренко