Ухвала

31 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 755/1139/18

провадження № 61-6632ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув клопотання ОСОБА_1 , подане представником ОСОБА_2 , про зупинення дії Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , який діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який діє в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_7 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року та додатковою постановою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково; визнано ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 ; в іншій частині позову відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року скасовано. Передано справу № 755/1139/18 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , який діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який діє в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_7 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням змінено, виклавдено мотивувальну його частину в редакції цієї постанови.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та витребувано справу із суду першої інстанції. У задоволенні клопотання про зупинення дії постанови апеляційного суду відмовлено.

У серпні 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала клопотання, через представника ОСОБА_2 , про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року. Клопотання мотивоване тим, що суд апеляційної інстанції не застосував висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах. Зазначає, що зняття ОСОБА_1 з зареєстрованого місця проживання на підставі вказаної постанови апеляційного суду є передчасним та таким, що порушує її права. Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, наданої Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 12 серпня 2022 року ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (спірне житло) у період 27 жовтня 1977 року по 07 липня 2022 року. ОСОБА_3 зняв ОСОБА_1 з реєстрації за місцем проживання у спірному житлі 07 липня 2022 року на підставі оскаржуваної постанови. Таким чином, ОСОБА_1 втратила як право користування житлом, так і право на його приватизацію. ОСОБА_1 має усну інформацію від сусідів про те, що позивач, як єдиний повнолітній наймач житла, зареєстрував за місцем проживання у спірному житлі свою дружину у іншому шлюбі та подав документи на приватизацію квартири, на жаль, отримати підтвердження цієї інформації на день підготовки клопотання не вдалося, оскільки Дніпровська РДА відповіді на адвокатський запит не надала. Однак те, на скільки швидко діє ОСОБА_3 свідчить про те, що він намагається максимально швидко унеможливити поновлення права на проживання ОСОБА_1 , у тому числі і шляхом зміни правового статусу житла: з житла, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, на житло, яке перебуває у приватній власності. Вказана зміна призведе до нових судових спорів про оскарження приватизації та можливих договорів про відчуження житла. Це свідчить про те, що поворот виконання у разі повного чи часткового скасування оскаржуваної постанови буде суттєво ускладненим та вимагатиме значного періоду часу, що для ОСОБА_1 , особи пенсійного віку, є суттєвим. Про звільнення кімнати, якою користувалась ОСОБА_1 , від її речей ОСОБА_3 повідомив листом від 20 липня 2022 року. Таким чином, ОСОБА_3 діє на виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду, вважаючи її остаточною, та позбавляє ОСОБА_1 будь-якого зв`язку з житлом. На підтвердження вказаних обставин надано копію інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, наданої Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 12 серпня 2022 року, копію листа ОСОБА_3 від 20 липня 2022 року про узгодження дати відкриття кімнати та звільнення її від речей ОСОБА_1 .

Вказані у клопотанні ОСОБА_1 доводи містять підстави для висновку про задоволення клопотання та про необхідність зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Керуючись статтями 260, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 , подане представником ОСОБА_2 , про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року.

Зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук