Справа № 369/2753/21
Провадження № 2-ві/369/21/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Цукаревій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Волчко А.Я. від участі у розгляді заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Волчко А.Я. від розгляду цивільної справи ЄУН 369/2753/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. перебувала цивільна справа № 369/2753/21, провадження № 2/369/954/22.

21.09.2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 21.06.2022 року у справі №369/2753/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом (2-п/369/63/22).

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.09.2022 року заяву було передано до провадження судді Волчко А.Я.

Разом із заявою про перегляд заочного рішення, відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді від розгляду вказаної судової справи.

Дана заява мотивована тим, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/2753/21 від 21.06.2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна, про визнання прав власності на майно в порядку спадкування позов було задоволено в повному обсязі.

Відповідач, дізналась про винесене заочне рішення лише 01.09.2022, коли отримала копію рішення суду у поштовому відділенні за місцем своєї реєстрації, направлений їй судом рекомендованим листом (трек номер 800). До 21.06.2022 суд не ухвалював рішень про розгляд справи в порядку, в якому буде ухвалене заочне рішення.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 не мала можливості подати цю заяву раніше, оскільки дізналась про численні порушення суддею Волчко А.Я. лише після отримання зазначеного вище заочного рішення. ЦПК України не передбачає можливості подання заяви про відвід судді після ухвалення ним рішення по суті справи. Отже, у відповідача вперше з`явилась можливість подати відвід судді Волчко А.Я. з підстав зазначених у цій заяві лише разом з заявою про перегляд заочного рішення в цій справі від 21.06.2022. Зокрема, 01.03.2021 року з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ позивачкою було одночасно та безпідставно подано до Києво-Святошинського районного суду Київської області три позови до одного і того ж самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зокрема, справа № 369/2723/21 суддя Дубас Т.В. (повернута позивачу, оскільки позовна заява чомусь підписана не була); справа № 369/2743/21 суддя Усатов Д.Д. (заява залишена без руху, оскільки у справі відсутній екземпляр позовної заяви із доданими документами для інших учасників-недоліки так і не усунуті); справа № 369/2753/21 суддя Волчко А.Я. В наступному, із трьох поданих справ до судового розгляду була призначена саме справа № 369/2753/21 правосуддя в якій мав здійснювати саме суддя Волчко А.Я. 02.09.2021 року адвокатом Кушніром О.П. було подано Клопотання щодо зловживання позивачем процесуальними правами у якому адвокат провив суд визнати одночасне звернення до суду позивачки ОСОБА_2 із трьома позовними заявами до одного і того самого позивача, з однієї і тієї ж підстави і одного' і того ж предмету зловживанням процесуальними правами та застосувати до неї заходи впливу, відповідно до приписів ЦПК.

Однак, всупереч вимог процесуального кодексу, що зобов`язує суддю розглядати усі подані сторонами клопотання і заяви зазначене клопотання представника Відповідача так і не було розглянуте суддею. Крім цього, всупереч вимогам ЦПК України без жодної на то правової підстави 21.06.2022 року суддею Волчко А.Я. по справі було ухвалене заочне рішення, незважаючи на те, що: 1) відповідачем був поданий Відзив; 2) відповідач не була належним чином повідомлена про дату, час судових засідань; 3) відповідач не з`явилась до суду з поважних причин, оскільки взагалі не була належним чином повідомлена про час та дату засідання; 4) суд не дізнався думку щодо ухвалення заочного рішення.

Відтак, з метою забезпечення особам, які беруть участь у справі, довіри до суду, який розглядає справу, створення умов, при яких відпадуть будь-які сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішенні суду, вважають за необхідне заявити заяву про відвід.

Тому заявник просив задовольнити дану заяву про відвід та відвести суддю А.Я. Волчко від розгляду даної цивільної справи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.09.2022 року заявлений відвід визнано необґрунтованим та передано заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2022 року, заява про відвід передана до провадження судді Квальчук Л.М.

В судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час судового засідання не повідомлялися у відповідності до ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти Люксембургу "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений відвід ОСОБА_1 у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на вимогах ст. 36 ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу судді.

За таких обставин із заяви про відвід не вбачається мотивованих підстав для відводу судді Волчко А.Я. та наявності сумнівів у його неупередженості або необ`єктивності, а тому суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,36,39,40,182,260,261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Волчко А.Я. від розгляду цивільної справи ЄУН 369/2753/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Ковальчук