Номер провадження: 22-ц/813/6154/22
Справа № 2-3992/11
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді - Комлевої О.С.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

встановив:

У квітні 2011 року ПАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 19 січня 2022 року звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, а також з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на що оскаржуване рішення носить ознаку незаконного і має для неї негативні наслідки, тому на думку апелянта вона має бути звільнена від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року клопотання про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, апеляційну скаргу залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору або надання доказів на підтвердження скрутного матеріального положення.

Вказану ухвалу було направлено ОСОБА_1 на адресу яка була зазначена в апеляційній скарзі АДРЕСА_1 та на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поштове відправлення повернулося до суду без вручення адресату із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою», а ухвала в електронному вигляді також не доставлена до електронної скриньки через помилку доставки (а.с. 155-158 т.2) .

Вказану ухвалу було направлено також на поштову та електронну адресу представника апелянта Бикової О.В. ІНФОРМАЦІЯ_2 та була доставлена на електронну адресу 26 квітня 2022 року, на поштову адресу 06 травня 2022 року (159-161 т.2).

16 травня 2022 року на електронну адресу апеляційного суду від Бикової О.В. , представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про надання нового строку для надання доказів сплати судового збору протягом десяти днів з дня припинення воєнного стану в Україні.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 травня 2022 року було продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги та роз`яснено апелянту, що враховуючи майновий стан сторони суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору за клопотанням особи, яка повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору.

Копія вказаної ухвали була направлена ОСОБА_1 на адресу яка була зазначена в апеляційній скарзі АДРЕСА_1 а також на поштову адресу представника апелянта.

27 червня 2022 року на електронну адресу апеляційного суду від Бикової О.В. , представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про надання нового строку для надання доказів сплати судового збору протягом десяти днів з дня припинення воєнного стану в Україні.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 липня 2022 року було продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Копія вказаної ухвали була направлена ОСОБА_1 на адресу яка була зазначена в апеляційній скарзі АДРЕСА_1 , а також на поштову та електронну адресу представника апелянта ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала в електронному вигляді була доставлена до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17:21, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 177).

23 вересня 2022 року на електронну адресу апеляційного суду від Бикової О.В. , представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про надання нового строку для надання доказів сплати судового збору протягом десяти днів з дня припинення воєнного стану в Україні.

Отже, у встановлений строк апелянтом недоліки усунені не були, а саме не надано докази сплати судового збору чи докази на підтвердження скрутного матеріального положення.

Одеський апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про повернення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

ОСОБА_1 до апеляційного суду заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження не надавала, не цікавилася рухом своєї апеляційної скарги та у встановлений строк недоліків апеляційної скарги не усунула.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до доводів адвоката Бикової О.В. представника ОСОБА_1 про те, що після початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну з 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 не виходить на зв`язок, а тому є підстави для продовження строків на усунення недоліків який не може перевищувати 10 днів з дня припинення воєнного стану в Україні.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувшись до суду з апеляційною скаргою ще 19 січня 2022 року, не виконала вимоги ухвали, якою апеляційна скарга була залишена без руху та не цікавилася її рухом, що приводить до висновку про затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами, що унеможливлює розглянути справу, у передбачені Цивільним процесуальним кодексом строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи, що недоліки апеляційної скарги, у встановлений строк не усунуті, апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до вимог ст. 357 ЦПК України.

Одночасно апелянту роз`ясняється, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 знову звернутися до суду, однак вже з виправленою апеляційною скаргою назаочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року, для розгляду в апеляційній інстанції.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий ________________ О.С. Комлева

Судді ________________ С.М. Сегеда

________________Т.В. Цюра