ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 вересня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/52/22

Головуючий у першій інстанції - Шаповал З. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/660/22

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової колегії з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

заявник: ОСОБА_1 ,

боржник: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його особистий картковий рахунок в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення із даною заявою до суду і до повноліття дитини.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, указувала, що 29 червня 2016 року рішенням Щорського районного суду Чернігівської області Роговенко А.М. позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявниця ОСОБА_1 є усиновлювачем неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 працездатна, матеріально забезпечена, але аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачує, у результаті чого ОСОБА_1 змушена звернутися до суду.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального і матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити її вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з тим, що з усиновленням припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена. На думку заявниці, біологічні батьки продовжують нести відповідальність за своїх дітей та повинні приймати участь в їх житті шляхом сплати аліментів на рахунок держави.

Заявниця наголошує на тому, що нею заявлені вимоги про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в його інтересах, і заявниця вказані кошти не буде ні отримувати, ні розпоряджатися ними.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 у встановлений судом строк не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, суд першої інстанції взяв до уваги те, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновлений ОСОБА_1 , а отже з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

У справі встановлено, що рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2016 року позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано органу опіки та піклування - Щорській районній державній адміністрації. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь тієї юридичної особи, куди буде влаштована малолітня дитина - ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2016 року і до досягнення ним повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 378 грн (а.с. 49-50).

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2017 року оголошено ОСОБА_1 усиновлювачем малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Сновського (Щорського) району Чернігівської області. Внесено зміни до актового запису № 1 від 03 грудня 2007 року, складеного Софіївською сільською радою Щорського району Чернігівської області про народження ОСОБА_4 : в графі «мати» вказано ОСОБА_1 . Змінено прізвище, ім`я, по батькові дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Дату та місце народження дитини залишено без змін - ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Софіївка Сновського (Щорського) району Чернігівської області (а.с. 4-5).

03 липня 2021 року видано повторне свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому батьком зазначений ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 2).

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_1 указувала на те, що ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча зобов`язана їх сплачувати.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У частині другій статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Аналогічний обов`язок закріплений у частині першій статті 180 СК України.

Відповідно до частини першої статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

За змістом частини другої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.

Згідно із частиною першою статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка.

З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням (частина третя статті 232 СК України).

Частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Аналіз вищенаведених положень сімейного законодавства свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину до її повноліття заснований на факті батьківства, натомість усиновлення змінює суб`єктний склад правовідносин матері, батька та дитини.

Щодо тлумачення положень абзацу другого частини першої статті 232

СК України в контексті збереження прав та обов`язків з дитиною одним із батьків за походженням, то їх треба розуміти таким чином, що законодавець передбачив можливість дитині, яка усиновлена однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення.

При цьому таке збереження правового зв`язку можливо лише у спосіб, який виключає ситуацію в якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно наявні дві матері або два батька.

Тобто у разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною.

Відповідно, якщо усиновлювачем є жінка, збереження прав та обов`язків між дитиною та її матір`ю за походженням (біологічною матір`ю) виключається, але можуть бути збережені права та обов`язки між батьком та дитиною.

Зазначені висновки узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21 (провадження № 61-4147св22).

Ураховуючи те, що у 2017 році на підставі рішення суду ОСОБА_4 (після зміни прізвища, ім`я та по батькові ІНФОРМАЦІЯ_3 був усиновлений ОСОБА_1 , а отже з моменту здійснення усиновлення саме у ОСОБА_1 в силу закону виник обов`язок утримувати дитину, натомість особисті та майнові права і обов`язки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) припинені, у тому числі в частині обов`язку утримувати дитину до повноліття. Відомості про визнання недійсним або скасування усиновлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матеріалах справи відсутні.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання усиновленої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстави для скасування правильного по суті судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно застосовані норми чинного цивільного процесуального права, а тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Н.В. Шитченко

Судді Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко