Справа№592/8655/20
Провадження №2/592/30/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про знесення самочинного будівництва,

УСТАНОВИВ

24.07.2020 року позивач звернулася до суду із даним позовом, просила суд зобов`язати відповідача - ОСОБА_4 припинити дії, що порушують права, та законні інтереси позивача ОСОБА_3 , шляхом знесення самочинно побудованої будівлі у дворі її домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . На обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2003 року позивач є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що власником сусіднього домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу будинку від 21.11.1999 року є ОСОБА_4 , яка проживає у зазначеному будинку разом із сім`єю. У квітні 2020 року позивач помітила, що ОСОБА_4 у дворі належного її будинку почала будувати якусь капітальну споруду. Зазначає, що на її (позивача) зауваження до відповідача стосовно того, що зазначена споруда будується з порушенням протипожежних та інших ДБН відповідач ОСОБА_4 не відреагувала та продовжила будівництво. Також позивач зазначає, що 25.05.2020 року через її представника ОСОБА_1 звернулися до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю СМР із відповідною письмовою заявою. За результатами розгляду вказаної вище заяви стороні позивача надійшов лист Управління ДАБК за №111/29.01-13 від 26.06.2020 року, згідно якого стало відомо, що власником сусіднього домоволодіння АДРЕСА_1 дійсно є ОСОБА_4 , а також той факт, що у останньої відсутні документи дозвільного характеру на проведення будівельних робіт, оскільки передбачені законом дозвільні документи відповідачу ОСОБА_4 не видавалися. Також було встановлено, що відповідачем дійсно проводяться будівельні роботи за вказаною адресою. Позивач серед іншого зазначає, що повторно звернулася до Управління ДАБК із проханням видати відповідачу припис про усунення виявлених порушень, оскільки вказаний припис є обов`язковою умовою перед тим, як звертатися до суду із позовом про знесення самочинного будівництва, однак отримав листа від Управління ДАБК за № 144/29.01-13 від 10.07.2020 року, в якому було повідомлено, що Постановою КМУ №219 від 13.03.2020 року зупинено дію Постанови КМУ №533 від 23.05.2011 року «Про затвердження Порядку здійснення Державного архітектурно-будівельного контролю», у зв`язку з чим на даний час Управління ДАБК СМР фактично позбавлене функцій державного архітектурно-будівельного контрою. Позивач вважає, що відповідач, здійснивши самочинне будівництво у дворі свого домоволодіння, без відповідних дозвільних документів, без наявності затвердженого проекту, із явними порушеннями ДБН, порушено її права та законні інтереси. У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.08.2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.02.2021 року по справі було призначено судово-будівельну експертизу та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року поновлено провадження у справі та призначено до розгляду.

31.08.2022 року ухвалою суду визнано явку третьої особи - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради обов`язковою.

Позивач ОСОБА_3 та її представник - адвокат Сапіч В.М. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник - адвокат Сукач Л.С. позовні вимоги вважали необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У своїх запереченнях ОСОБА_4 зазначала, що незважаючи на те, що при побудуванні літньої кухні нею не отримувалось дозволу на здійснення її будівництва, в неї наявна декларація №СМ77 від 18.03.2021 року про готовність об`єкту до експлуатації, з якою вона звернулася до Управління ДАБК СМР. У вказаній декларації зазначено, що літня кухня «К» є нежитловим приміщення, призначеним для господарських потреб, крім того вказано, що це будівництво - є реконструкцією із закінченням будівництва 2004 року. Вважала, що з огляду на наявність технічної документації про готовність об`єкта до експлуатації, він не вважається самочинним будівництвом. Крім того зазначала, що при будівництві спірної літньої кухні «К» вона не вийшла за межі погрібу «Д», який був збудований попередніми власниками у 1986 році. Виходячи із викладеного просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове не з`явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Судові експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні свій висновок підтримали у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, пояснення експертів Сіренко Р.О. та Осипенко Л.А., дослідивши матеріали справи у повному обсязі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до копії витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.01.2004 року, ОСОБА_3 є власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Власником сусіднього домоволодіння АДРЕСА_1 , відповідно до витягу з державного реєстру речових на нерухоме майно є ОСОБА_4 (а.с.148).

Позивач у своєму позові вважала, що відповідач, здійснивши самочинне будівництво у дворі свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідних дозвільних документів, без наявності затвердженого проекту, із явними порушеннями ДБН, порушила її права та законні інтереси.

Проте вказане вище спростовується наявними в матеріалах справи документами та іншими належними та допустимими доказами не підтверджено.

Так, в матеріалах справи наявна декларація про готовність об`єкта до експлуатації за № СМ 77 від 18.03.2021 року, а також документ, що підтверджує реєстрацію вказаної декларації за амністією (а.с.145, 157-160).

Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2021 року за відповідачем зареєстровано право власності серед іншого і на новозбудовану літню кухню «К» (а.с.148).

Вказані документи спростовують версію позивача про те, що новозбудована літня кухня «К» на земельній ділянці, належній відповідачу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - є самочинним будівництвом.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Позивачем дійсно було розпочате спорудження спірної будівлі без відповідних документів, проте в процесі будівництва такі документи нею отримані, що не дає суду підстав вважати спірний об`єкт самочинним будівництвом в розумінні ст. 376 ЦК України.

Під час розгляду справи судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу, яку було проведено Сумським відділенням ННЦ «Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф.М.С.Бокаріуса». Згідно висновків експертів №500/2561/2562 від 29.11.2021 року встановлено наступне: «в межах наданих матеріалів, співставивши з даними обстеження, станом на 21.05.2021 року, найменша відстань між житловим будинком літ «А», по АДРЕСА_1 , та будівлею літньої кухні літ «К», по АДРЕСА_1 складає 2.56 м., що порушує вимоги норм п. 3,25 ДБН 360-92, в частині протипожежних розривів між будинками, або господарськими спорудами, що стоять окремо, відповідно до ступеня їх вогнестійкості: при І, ІІ ступені вогнестійкості будівлі, відстані між будинками повинна буди не менше 6 м.» (а.с.112-143).

З технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розробленого ФОП ОСОБА_7 , станом на 03.03.2021 року (а.с.161-167), вбачається, що будівля літньої кухні «К» побудована у 2004 році. Останнє також підтверджується і наявними в матеріалах справи фотографіями, на яких видно, що будівля літньої кухні «К» фактично існувала на момент початку будівництва, та проведені відповідачем роботи фактично є реконструкцією існуючої будівлі, в результаті якої відстань між житловим будинком літ «А», по АДРЕСА_1 , та будівлею літньої кухні літ «К», по АДРЕСА_1 фактично не змінилася. Всі існуючі об`єкти будівництва прийняті до експлуатації, та на них зареєстровано право власності в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Із сукупності норм матеріального та процесуального права у цивільному судочинстві вбачається, що захисту у судовому порядку підлягають лише порушені, оспорювані чи невизнані права, свободи, чи інтереси фізичних або юридичних осіб, а також інтереси держави.

Позивач у своєму позові не наводить будь-яких належних та допустимих доказів того факту, що відповідачем ОСОБА_4 було порушено її права у будь-який спосіб.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні як, в цілому, так і кожного доказу окремо, суд прийшов до висновку, що позивачці необхідно відмовити в задоволенні позову, за недоведеністю факту порушення її прав відповідачем.

Згідно статті 141 ЦПК України , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідачем надано документи, на підтвердження сплати нею правової допомоги (а.с.168-171) у сумі 1800 грн., вказана сума підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.15 ЦК України, ст. 2, 4 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зобов`язання ОСОБА_4 як власника домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , знести за свій рахунок самочинно побудованої нею будівлі - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумської апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, м.Суми, вул.Воскресенська, 8А.

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2022 року.

Суддя Г.Ю. Корольова