Провадження №2/756/2934/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Марценюк А.І.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 196 763,47 грн., 3 % річних у розмірі 12 582,08 грн. та суми сплаченого судового збору.

В обґрунтування вимог позивач вказувала, що 12.12.2018 року уклала з ОСОБА_3 нотаріально посвідчений договір позики, за яким надано відповідачу у борг грошові кошти в сумі 196 763,47 грн., що є еквівалентом 7 100 (сім тисяч сто) доларів США виходячи з встановленого НБУ офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на день укладання договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору, відповідач взяла у позивача в борг 196 763,47 гривень із зобов`язанням здійснити остаточний розрахунок щодо повернення суми позики не пізніше 12.06.2019 року. Розрахунок у розмірі 48 498,04 грн., мав бути здійсненим шляхом щомісячної сплати суми у розмірі 9 699,61 грн. до 12 числа кожного місяця, у строк до 12.05.2019 року. Остаточну суму, у розмірі 148 265,43 грн. відповідач зобов`язувалась сплатити до 12.06.2019 року.

Однак, станом на день подання цієї позовної заяви, відповідачем не виконано своїх зобов`язань за договором позики та не здійснено жодного розрахунку із позивачем.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи. Більше того, в одному з клопотань підтверджувала факт існування боргових зобов`язань, однак зазначала про неможливість на даний час їх виконувати, вказувала про часткову сплату заборгованості.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.

12.12.2018 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 нотаріально посвідчений договір позики, за яким надано відповідачу у борг грошові кошти в сумі 196 763,47 грн., що є еквівалентом 7 100 (сім тисяч сто) доларів США виходячи з встановленого НБУ офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на день укладання договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору, відповідач взяла у позивача в борг 196 763,47 грн. із зобов`язанням здійснити остаточний розрахунок щодо повернення суми позики не пізніше 12.06.2019 року. Розрахунок у розмірі 48 498,04 грн., мав бути здійсненим шляхом щомісячної сплати суми у розмірі 9 699,61 грн. до 12 числа кожного місяця, у строк до 12.05.2019 року. Остаточну суму, у розмірі 148 265,43 грн. відповідач зобов`язувалась сплатити до 12.06.2019 року.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача, за період з 13.06.2019 року по 30.078.2021 року 3 % річних від простроченої суми заборгованості становлять 12 582,08 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести чи спростувати, ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ОСОБА_3 не надала суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 196 763,47 грн. та 3 % річних у розмірі 12 582,08 грн. підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 215, 259, 263, 264, 280 ЦПК України, ст. ст. суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 196 763 (сто дев`яносто шість тисяч сімсот шістдесят три) гривні 47 копійок, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 12 582 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні 08 копійок та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 093 (дві тисячі дев`яносто три гривні) 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шевчук