Справа № 442/6407/21
Провадження № 2-к/216/1/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області матеріалами клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання і надання дозволу на виконання рішення польського суду на території України відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2021 року на адресу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання про визнання і надання дозволу на виконання вироку Районного суду Катовіце-Схід у Катовіце (Республіка Польща) від 08.10.2020 в частині стягнення з ОСОБА_4 компенсації заподіяної шкоди на користь найближчих осіб потерпілого: сина потерпілого ОСОБА_5 у сумі 20 000 злотих, дочки потерпілого ОСОБА_6 у сумі 20 000 злотих, матері потерпілого ОСОБА_7 у сумі 10 000 злотих, брата потерпілого ОСОБА_5 у сумі 10 000 злотих.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також боржник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Перевіривши зміст клопотання, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України, суд приходить до переконання, що клопотання про визнання і надання дозволу на виконання рішення польського суду на території України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Процесуальні правовідносини, які спрямовані на визнання та виконання рішень іноземних суддів в Україні врегулюванні у розділі ІХ чинного ЦПК України.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (стаття 464 ЦПК України).

Відповідно до статті 53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

Також, згідно з п. 5.1 Розділу «Питання визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні» Наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень» (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державною, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Відповідно до п.п. 5.3., 5.5. Інструкції, іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження не відоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу - із Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж». У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

У відповідності до п. 12 Пленуму Постанови Верхового Суду України № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24.12.1999 клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об`єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Вироком Районного суду Катовіце-Схід у Катовіце (Республіка Польща) від 08.10.2020, залишеного без змін вироком Окружного суду в Катовіце від 27.04.2021, визнано винним ОСОБА_4 за ст. 155 КК та зобов`язано компенсувати завдану шкоду на користь найближчих осіб потерпілого: сина потерпілого ОСОБА_5 у сумі 20 000 злотих, дочки потерпілого ОСОБА_6 у сумі 20 000 злотих, матері потерпілого ОСОБА_7 у сумі 10 000 злотих, брата потерпілого ОСОБА_5 у сумі 10 000 злотих (а.с.2-48).

Згідно довідки Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.09.2021, місце реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.59).

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вирок іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст. 468 ЦПК України не встановлено.

Задоволення клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду не порушує права та інтереси, які охороняються державою, відповідають вимогам Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» 1993 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання і надання дозволу на виконання рішення польського суду на території України про стягнення з ОСОБА_4 компенсації заподіяної шкоди є законним та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 8 ст. 467 Цивільного процесуального кодексу України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно відомостей Національного банку України офіційний курс 1 польського злотого станом на 11 березня 2022 року складає 7,2 гривні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про міжнародне приватне право», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1993 року, ст.ст. 462, 463, 467, 468 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання і надання дозволу на виконання рішення польського суду на території України відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України вироку Районного суду Катовіце-Схід у Катовіце (Республіка Польща) від 08 жовтня 2020 року, який набрав законної сили 27 квітня 2021 року, в частині стягнення з ОСОБА_4 компенсації заподіяної шкоди на користь найближчих осіб потерпілого, а саме: сина потерпілого ОСОБА_2 у сумі 20 000 (двадцять тисяч) польських злотих, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 144 000 (сто сорок чотири тисячі) гривень; дочки потерпілого ОСОБА_3 у сумі 20 000 (двадцять тисяч) польських злотих, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 144 000 (сто сорок чотири тисячі) гривень; матері потерпілого ОСОБА_1 у сумі 10 000 (десять тисяч) польських злотих, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 72 000 (сімдесят дві тисячі) гривень; брата потерпілого ОСОБА_2 у сумі 10 000 (десять тисяч) польських злотих, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 72 000 (сімдесят дві тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Онопченко