Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/539/21
Провадження № 2/376/102/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участі секретаря - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому,

Встановив:

Представник позивача Моторного (транспортне) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 24.04.2019 року на автодорозі Київ-Одеса, 17 км, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. Через неуважність водія автомобілі отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 12.1, 13.1а Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У результаті даної пригоди був пошкоджений автомобіль марки MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .

На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Потерпілий з метою отримання відшкодування 03.05.2019 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №1641 від 16.05.2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 , становить 54366,32 грн.

На підставі наказу №6304 від 25.06.2019 року МТСБУ відшкодував ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 54366,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням №967031 від 26.06.2019 року.

За послуги експерта ФОП « ОСОБА_5 та партнери» позивач поніс витрати у розмірі 920,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №966600 від 12.06.2019 року, рахунком №293 від 16.05.2019 року, актом виконаних робіт.

11.06.2020 року МТСБУ звернулося до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених, у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат, понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів. Відповідачем в добровільному порядку не компенсовано витрати МТСБУ.

Відповідно до п. п. 38.2.1, п. 38. 2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений

З урахуванням викладеного та на підставі вимог ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача просить суд:

Стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, у розмірі 54366,32 гривень; витрати, понесені на проведення врегулювання справи та збір документів у розмірі 920,00 гривень та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

В судове засідання представник позивача МТСБУ не прибув, однак у позовній заяві представник позивача просив проводити судове засідання за відсутності представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а. с. 4).

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 37) та Оголошенням про виклик особи (а.с. 39). Правом на подання відзиву не скористався, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на викладене, суд уважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається зі змісту постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2019 року у справі 369/5769/19, 24.04.2019 року на автодорозі Київ-Одеса, 17 км, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. Через неуважність водія автомобілі отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 12.1, 13.1а Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень (а.с.5).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.04.2019 року, транспортний засіб MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень.

Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду автомобілю марки MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.04.2019 року, заподіяно з вини відповідача ОСОБА_1 .

Потерпілий з метою отримання відшкодування 03.05.2019 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с. 18).

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №1641 від 16.05.2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 , становить 54366,32 грн. (а.с. 8-11).

На підставі наказу №6304 від 25.06.2019 року позивач МТСБУ відшкодував ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 54366,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням №967031 від 26.06.2019 року (а.с. 19, 20).

За послуги експерта ФОП « ОСОБА_5 та партнери» позивач поніс витрати у розмірі 920,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №966600 від 12.06.2019 року, рахунком №293 від 16.05.2019 року, актом виконаних робіт (а.с. 6,7).

11.06.2020 року МТСБУ звернулося до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених, у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат, понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів. Відповідачем в добровільному порядку не компенсовано витрати МТСБУ (а.с. 21).

Отже, МТСБУ визнало зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, виплатило кошти потерпілому - власнику автомобіля ОСОБА_3 та звернулось до суду з вимогою щодо відшкодування за рахунок відповідача в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 55286,32 гривень, що підтверджено відповідними платіжними документами.

Наведені суми не оспорювалися відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди.

За п. 41.1 а ст. 41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як передбачено п. 38.2. ст. 38 Закону МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, як встановлено судом та описано вище, відповідач ОСОБА_1 є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, між його діями та шкодою, завданою власнику автомобіля марки MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , є безпосередній зв`язок, така шкода була відшкодована МТСБУ, а тому позивач набув право зворотної вимоги до відповідача, з якого підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування у розмірі 54366,32 гривень, як з водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Також МТСБУ були понесені витрати на встановлення розміру завданої шкоди у розмірі 920,00 гривень, які необхідно також стягнути з відповідача на користь позивача..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви МТСБУ сплатило судовий збір в розмірі 2270,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №903197 від 03.03.2021 року (а.с.1).

Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з ОСОБА_1 слід стягнути на користь МТСБУ судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22,993,1166,1188,1191 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 133,141, 223,247, 258, 259, 263 - 265, 351,352, 354 ЦПК України, ст. ст. 38,40,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

Вирішив:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов`язані зі здійсненням регламентної виплати потерпілому, у розмірі 55286,32 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2270,00 гривні.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко