Ухвала

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 705/1466/22

провадження № 61-9598ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду міста Черкаської області від 31 травня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта») про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень.

Позов мотивувала тим, що ОСОБА_1 з відповідачем перебуває у трудових відносинах та працює на посаді листоноші 1 класу відділення поштового зв`язку Умань-5 (далі - ВПЗ Умань-5) Черкаської дирекції АТ «Укрпошта».

Позивач зазначила, що 11 квітня 2022 року директор ВПЗ Умань-5 Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» Марченко О. С. прийняв наказ «Про накладення дисциплінарного стягнення» № 807-к про оголошення їй догани за неналежне виконання пунктів 2.1.1, 2.2.4, 2.2.6 Посадової інструкції листоноші ВПЗ Умань-5 Черкаської дирекції АТ «Укрпошта».

Підставою накладення на неї дисциплінарного стягнення стали: заява голови правління ОСББ «Кредо-2016» Пересунька В. від 05 квітня 2022 року, доповідна записка начальника ВПЗ Умань-5 ОСОБА_3 від 23 березня 2022 року, доповідна записка начальника ВПЗ Умань-5 ОСОБА_3 від 23 березня 2022 року, службова записка менеджера територіального ОСОБА_2 від 29 березня 2022 року.

Однак з наказу не вбачається, за яке саме конкретне порушення її трудових обов`язків на неї накладено зазначене дисциплінарне стягнення

14 квітня 2022 року вона звернулась до свого керівника з проханням все ж таки пояснити причини притягнення її до дисциплінарної відповідальності, але їй замість пояснень оголосили ще одну догану - накладену вже наказом від 14 квітня 2022 року № 827-к.

Наказом від 14 квітня 2022 року № 827-к її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання пунктів. 2.1.2, 2.1.3, 2.1.5 Посадової інструкції листоноші ВПЗ Умань-5 Черкаської дирекції АТ «Укрпошта». Підстава - доповідна записка начальника ВПЗ Умань-5 Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_3 від 24 березня 2022 року.

Зазначила, що справжньою причиною виникнення оскаржених наказів є помста їй, як працівнику, якого Верховний Суд поновив на роботі в АТ «Укрпошта» своєю постановою від 22 лютого 2022 р. у справі № 705/539/21.

Тому позивач просила постановити рішення, яким визнати незаконними та скасувати: наказ директора ВПЗ Умань-5 Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» Марченко О. С. «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 11 квітня 2022 року № 807-к та наказ директора ВПЗ Умань-5 Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» Марченко О. С. «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 14 квітня 2022 року № 827-к, якими ОСОБА_1 оголошено догану, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у справі.

Рішенням від 31 травня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у позові відмовив.

Постановою від 14 вересня 2022 року Черкаський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2022 року - без змін.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Уманського міськрайонного суду міста Черкаської області від 31 травня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Положення пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК Українизакріплює, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Однак, таке право на касаційне оскарження не є абсолютним та безумовним, скаржник зобов`язаний обґрунтувати причини такого звернення, що дозволяють ініціювати проведення судового розгляду справи в третій раз.

Так, у положенні частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, акцентується увага на тому, що скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Всі мотивування особи, яка подає касаційну скаргу, вже були предметом розгляду в судах двох інстанцій і не потребують додаткового перегляду.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа як справа незначної складності є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

ОСОБА_1 посилається на те, що справа має для неї виняткове значення.

Рекомендація № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендує державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) зазначила, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. ЦПК України визначає баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи предмет позову, складність справи, а також те, що особа, яка подала касаційну скаргу, об`єктивно не підтвердила виняткове значення справи, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржені, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду міста Черкаської області від 31 травня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська