Справа № 178/610/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
19 жовтня 2022 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді: Лісняк В.В.,
за участі секретаря: Коваль Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з 26 жовтня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, часто виникали сварки, що негативно впливає на дітей та призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин і сумісного проживання, ведення спільного господарства. Шлюб між ними є лише формальним, особисті відносини ніж ними мають негативний характер, які продовжуються протягом тривалого часу, спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів, подальше спільне життя є не можливим, тому він наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам його дітей.
Відповідач ОСОБА_2 в своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, вважає, що позивач визначив необґрунтовані підстави для розірвання шлюбу, сварок завжди намагалась уникати і не провокувала їх, діти завжди охайні і ситі.
Представник позивача адвокат Шишкін В.М., згідно заяви, просить розглянути справу без присутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про день розгляду справи сповіщена, про причину неявки не повідомила, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України.
Представник відповідача адвокат Серебряков Е.С. у судове засідання не зявився, про день розгляду справи сповіщений, про причину неявки не повідомив.
Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що сторони з 26 жовтня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач ОСОБА_1 , повідомив що на протязі останніх років сімейне життя погіршилося, що привело до припинення сумісного проживання та ведення спільного господарства. Позивач та відповідач проживають нарізно, позивач не має наміру на примирення, так як протягом останніх років, спроби примирення між позивачем та відповідачем не принесли жодних результатів, тому він наполягає на розірванні шлюбу, оскільки його збереження суперечить його інтересам та інтересам його дітей.
Відповідачка позов не визнала, однак доказів того, що вона вживає заходи до примирення з позивачем суду не надала, факт постійних сварок не заперечила, посилання відповідачки на те, що вона є гарною матір`ю для своїх дітей не можуть враховуватись судом як ознака того, що сторони можуть примиритись та це не буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, оскільки раніше спроби примирення результатів не принесли. Сторони проживають нарізно, сімейні стосунки сторін фактично є вже припиненими, що не заперечується відповідачкою, позивач перебуває в зоні підвищеного ризику для його життя та здоров`я, наполягає на розлученні.
За таких обставин, суд вважає, що спільне проживання суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей, моральним засадам суспільства.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що має істотне значення.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 26 жовтня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 623 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В. В. Лісняк