Справа №944/4015/22
Провадження №2/944/1087/22
УХВАЛА

29.09.2022 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Русенка Р.І. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Дуди Світлани Богданівни про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Дуди Світлани Богданівни про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки.

28.09.2022року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Русенко Р.І. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Дуди Світлани Богданівни про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки шляхом накладення арешту на земельну ділянку, розташовану на території Вороцівської сільської ради у с.Поланки Яворівеького району Львівської області, площею 0.1000 га, кадастровий номер :07:002:0038, власником якої є відповідач ОСОБА_3 (ідентифікаційний персональний номер НОМЕР_1 ).

В обгрунтування заяви покликався на те, що предметом позову є визнано недійсним договору дарування земельної ділянки, розташованої на території Вороцівської сільської ради у с.Поланки Яворівського району Львівської області, площею 0.1000 га, посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дудою Світланою Богданівною, зареєстрованим в реєстрі за №574; визнати недійсним державний акт серії АБ № 184446 про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташовану на території Вороцівської сільської ради у с.Поланки Яворівського район) Львівської області, площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:002:0038, виданий 15 жовтня 2004 року Вороцівською сільською радою Яворівського району Львівської області.

Вважає, що відповідач ОСОБА_3 може здійснити відчуження земельної ділянки у ході судового розгляду, тому в разі відчуження цієї ділянки, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. В разі невжиття заходів забезпечення позову буде завдано шкоду законним правам та інтересам позивача. Просить заяву задовольнити.

Вивчивши матеріали позовної заяви, заяви слід прийти до наступного.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову, з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із п. 1 частини першоїстатті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом встановлено, що у проваджені Яворівського районного суду Львівської області знаходится цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Дуди Світлани Богданівни про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, в якій відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Як слідує з позовної заяви власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:002:0038, розташованої на території Вороцівської сільської ради у с.Поланки Яворівського району Львівської області є ОСОБА_3 , що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії АБ №184446, виданого 15 жовтня 2004 року Вороцівською сільською радою Яворівського району Львівської області.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, розташованої на території Вороцівської сільської ради у с.Поланки Яворівського району Львівської області, площею 0.1000 га, укладений 09 липня 2004 року ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Дудою Світланою Богданівною, зареєстрованим в реєстрі за №574; визнати недійсним державний акт серії АБ № 184446 про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташовану на території Вороцівської сільської ради у с.Поланки Яворівського район) Львівської області, площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:002:0038, виданий 15 жовтня 2004 року Вороцівською сільською радою Яворівського району Львівської області.

Тобто, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту порушеного права.

З наведеного слідує, що предметом позову є немайнові вимоги, оскільки не мають грошової оцінки, при цьому такі фактично зводяться до оспорення набуття відповідачами права власності на нерухоме майно, а саме земельної ділянки за відповідним кадастровим номером.

Тобто, позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушених, на його думку прав, предметом якого є оспорення законності договору дарування земельної ділянки.

Враховуючи, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, суд приходить переконання, що заява є обгрунтованою, оскільки обраний спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне нерухоме майно, набуття права власності на яке є предметом оскарження, є підставним та співмірним із заявленими позовними вимогами та може забезпечити ефективний захист прав та законних інтересів позивача, з врахуванням можливого рішення у справі.

Крім цього, вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Також, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а відповідні особи за обставин накладення арешту на їх майно, не позбавляються права користування таким, тому вказаний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні, а обмежується лише можливість його відчужити.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист прав позивача та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Русенка Романа Івановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Дуди Світлани Богданівни про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, розташовану на території Вороцівської сільської ради у с.Поланки Яворівеького району Львівської області, площею 0.1000 га, кадастровий номер :07:002:0038, власником якої є відповідач ОСОБА_3 (ідентифікаційний персональний номер НОМЕР_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виконання ухвали суду покласти на Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН суду невідомий.

проживаюча за адресою: США, 3338,

Richlieu Road. Apt. U-296

Bensalem. PA НОМЕР_2 .

Представник стягувача: ОСОБА_5

місце здійснення діяльності: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 ,

проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_4 , ІПН суду невідомий.

проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ: Швед Н.П.