Провадження № 2/686/1048/22
25 липня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючої - судді Павловської А.А.,
з участю секретаря судового засідання Цибульської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної егресії Російської Фередації, -
1. Стислий виклад позицій учасників справи
Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вимоги заяви підтримала, просила задоволити з підстав, викладених в позові.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав.
За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності в судовому засіданні представників сторін на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено у ній підготовче засідання на 19.05.2022.
19.05.2022 підготовче засідання відкладено в зв`язку з неявкою відповідача.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 25.07.2022.
25.07.2022 розгляд справи закінчено ухваленням заочного рішення суду по суті заявлених вимог.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідноси
Із вказаного вище місця реєстрації та фактичного місця проживання змушений був виїхати внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.11.2021 року (арк. спр.14-16) встановлено юридичний факт, що вимушене переселення ОСОБА_1 , у червні 2018 року з окупованої території Луганської області України відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України.

4. Мотивована оцінка доводів сторін, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 р. №254-VIII, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. До переліку міст, які визнанні цією постановою окупованими входить також і місто Луганськ, Луганської області.

Російська Федерація, здійснивши збройну агресію відносно України, та відповідно окупувавши частину території України, а саме Автономну Республіку Крим, м. Севастополь, та частину Донецької та Луганської областей, порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975 р. та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією.

Зокрема, п. 1 Будапештського меморандуму передбачено, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують Україні їх зобов`язання згідно з принципами Гельсінського заключного акту Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 р. поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України.

Пункт 2 Будапештського меморандуму говорить, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують їх зобов`язання утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об`єднаних Націй.

Згідно із Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 р. суверенні права держави мають узгоджуватись із міжнародним правом, зокрема Статутом ООН, Загальною декларації прав людини та Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 р., які визначають права та законні інтереси людини як найвищу суспільну цінність, гарантують людині право жити в мирі та безпеці. Виходячи із викладеного держава, яка грубо порушує гарантовані нормами міжнародного права основні свободи та права людини, не може використовувати імунітет від судового переслідування іноземними судами як гарантію уникнення відповідальності за вчинені злочини проти життя та здоров`я людини, а також нанесення шкоди її майну.

Частиною 6ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

Дії відповідача спричинили позивачу душевні переживання, змусили його тривалий період часу перебуванням у пригніченому стані. По сьогодні він не може повернутись до рідного міста, втратив роботу, майно, безпеку. Разом із сім`єю був змушений розпочинати життя спочатку у незнайомому місті, без знайомих, друзів, рідних та грошей. У результаті душевних переживань він втратив здоров`я та спокій. Враховуючи вище викладене суд вважає наведені причини є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача завданої моральної шкоди, тому позов слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 - 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ст. ст. 280 - 282, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Російської Федерації на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду у розмірі 1880400,00 (один мільйон вісімсот вісімдесят тисяч чотириста) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його тексту.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення Хмельницькому апеляційному суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: