КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9645/2022
Справа 2-743/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РІКАРД" на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Сенюти В.О. в м. Київ 22 червня 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РІКАРД" про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа, стягувач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк", боржник ОСОБА_1 ,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ТОВ «Фінансова компанія "РІКАРД" звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа, просило замінити ПАТ "КБ "Актив-Банк" у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2011 року в справі 2-743 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1224/01 від 24 грудня 2007 року в розмірі 2 120 005,48 грн. на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія "РІКАРД", видати дублікат виконавчого листа № 2-743, виданого 21 червня 2011 року Деснянським районним судом м. Києва на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2011 року № 2-743.

Заява мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2011 року в справі 2-743 задоволено в повному обсязі позов ПАТ "КБ "Актив-Банк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1224/01 від 24 грудня 2007 року в розмірі 2 120 005,48 грн. На виконання вказаного рішення Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист 21 червня 2011 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 55944729. В подальшому 03 грудня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

22 жовтня 2019 року на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулись відкриті електронні торги за лотом GL18N212006, до якого було включено, зокрема, пул активів ПАТ "КБ "Актив-Банк", за результатами яких переможцем стало АТ "АСВІО БАНК". В подальшому 07 листопада 2019 року між ПАТ КБ "Актив-Банк" та АТ "АСВІО БАНК" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ПАТ "КБ "Актив-Банк" як первісний кредитор відступив шляхом продажу АТ "АСВІО БАНК" як новому кредитору права вимоги до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених в додатку № 1 до цього договору. В тому числі первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 1224/01 від 24 грудня 2007 року, укладеним з ТОВ "Торговий дім "Будівельні системи". Крім того, між даними юридичними особами 07 листопада 2019 року було укладено договір відступлення прав № 2 за договорами застави, іпотеки, поруки, за яким було відступлено право вимоги за договором поруки від 21 вересня 2009 року, укладеним між ПАТ "КБ "Актив-Банк" та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Торговий дім "Будівельні системи" за кредитним договором № 1224/01 від 24 грудня 2007 року. В подальшому, зазначені права вимоги перейшли до ТОВ «Фінансова компанія "РІКАРД" за договором від 27 грудня 2019 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та договором від 27 грудня 2019 року відступлення прав за договорами застави, іпотеки, поруки. Згідно з додатком № 1 до договору відступлення прав за договорами застави, іпотеки, поруки від 27 грудня 2019 року до нового кредитора перейшли права вимоги за договором поруки від 21 вересня 2009 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Вказував, що відповідно до інформації про виконавче провадження Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 55944729 про стягнення коштів з ОСОБА_1 за виконавчим листом від 21 червня 2011 року № 2-743 було завершено 03 грудня 2020 року, виконавчий лист повернуто стягувачу. При передачі справ новому кредиторові ТОВ «Фінансова компанія "РІКАРД" виконавчий лист № 2-743 від 21 червня 2021 року не передавався та відсутній в матеріалах судового провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року заяву задоволено частково, замінено стягувача з ПАТ "КБ "Актив-Банк" на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія "РІКАРД" у виконавчому листі, що виданий на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2011 року по цивільній справі № 2-743, в іншій частині заяви відмовлено.

Заявник ТОВ «Фінансова компанія "РІКАРД", не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року в частині відмови у видачі дублікату виконавчого листа та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, не погоджувався з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа або доказів, що попередній стягувач не передав оригінал виконавчого листа. Посилався на те, що до заяви ТОВ "ФК "РІКАРД" було додано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка підтверджує, що виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Деснянському районному відділі державної виконавчої служби, виконавче провадження закрито і виконавчий лист повернуто стягувачеві. Також було зазначено, що відповідно до Інформації про виконавче провадження Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 55944729 про стягнення коштів з ОСОБА_1 було завершено 03 грудня 2020 року, виконавчий документ повернуто стягувачу. Інших відкритих виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 АСВП не містить. При передачі справ новому кредиторові виконавчий лист не передавався та відсутній в матеріалах справи про стягнення заборгованості. Факт відсутності виконавчого документа у стягувача та у відділі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Наводив правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року в справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року в справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року в справі № 643/20898/13-ц.

Зазначив, що справу розглянуто у відсутності заявника, будь-яких повідомлень про судове засідання, яке відбулося 22 червня 2022 року, ним не було отримано, що є підставою для скасування судового рішення на підставі ст. 376 ЦПК України.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В частині задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження ухвала суду першої інстанції ніким не оскаржується та не є предметом апеляційного перегляду.

Разом із тим ухвала суду першої інстанції в частині, що оскаржується, даним вимогам закону не відповідає.

Зі змісту заяви ТОВ "Фінансова компанія "РІКАРД" вбачається, що заявник звернувся до суду з двома вимогами, а саме з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та про видачу дублікату виконавчого листа.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (ч. 2 ст. 211 ЦПК України).

Порядок повідомлення учасників справи про судове засідання та вручення судових повісток про виклик регулюється ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, параграф 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву ТОВ "Фінансова компанія "РІКАРД", на зазначене уваги не звернув, не врахував, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в суді.

В матеріалах відсутні докази повідомлення заявника ТОВ "Фінансова компанія "РІКАРД" про дату, час і місце розгляду справи шляхом вручення судових повісток або шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки судом першої інстанції не було виконано процесуальний обов`язок щодо здійснення такого повідомлення, і оскільки заявник ТОВ "Фінансова компанія "РІКАРД" обґрунтовує свою апеляційну скаргу розглядом судом справи за його відсутності без повідомлення належним чином, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року в частині відмови у видачі дублікату виконавчого листа підлягає скасуванню відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Вирішуючи по суті заяву ТОВ "Фінансова компанія "РІКАРД" про видачу дубліката виконавчого листа, апеляційний суд виходить із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2011 року позов ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Актив-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2120005,48 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. (а. с. 43 - 44).

Постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Вегерою О.Д. від 03 грудня 2020 року виконавчий лист № 2-743, виданий 21 червня 2011 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 2120005,48 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». (а. с. 27).

22 жовтня 2019 року на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулись відкриті електронні торги. Відповідно до Протоколу електронного аукціону №UА-ЕА-2019-10-16-000024-b від 22.10.2019 переможцем стало АТ «АСВІС-БАНК» (а.с. 7).

07 листопада 2019 року між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та АТ «АСВІО БАНК» укладено Договір №54-UА-ЕА-2019-10-16-000024-b_2 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (а.с. 9-10).

Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення (купівлі продажу) прав вимоги (Реєстр договорів, права вимог за якими відступаються, та боржників за такими договорами), первісний кредитор відступив Новому кредитору право вимоги за Кредитним договором №1224/01 від 24 грудня 2007 (із змінами та доповненнями), укладеним із ТОВ «ТД «Будівельні системи», .

07 листопада 2019 року між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та АТ «АСВІО БАНК» укладено Договір відступлення прав №2 за договорами застави, іпотеки, поруки, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Вегерою Л.О. та зареєстрований в реєстрі за №2113 (а.с.13 - 14).

Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення прав за договорами застави, іпотеки, поруки від 07 листопада 2019 року, Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги за Договором поруки від 21 вересня 2009 року, укладеним між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ТД «Будівельні системи» за Кредитним договором №1224/01 від 24 грудня 2007 року, укладеним із ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК».

27 грудня 2019 року між АТ «АСВІО БАНК» та ТОВ «ФК «РІКАРД» укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. (а.с. 17-18).

Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (Реєстр договорів, права вимог за якими відступаються, та боржників за такими договорами), первісний кредитор відступив Новому кредитору право вимоги за Кредитним договором №1224/01 від 24 грудня 2007 року (із змінами та доповненнями), укладеним із ТОВ «ТД «Будівельні системи», .

27 грудня 2019 року між АТ «АСВІО БАНК» та ТОВ «ФК «РІКАРД» укладено Договір відступлення прав за договорами застави, іпотеки, поруки (а.с. 22-23).

Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення прав за договорами застави, іпотеки, поруки від 27 грудня 2019 року, Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги за Договором поруки від 21 вересня 2009 року, укладеним між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ТД «Будівельні системи» за Кредитним договором №1224/01 від 24 грудня 2007 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно пункту 17.4. розділу VIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18), від 08 вересня 2021 року у справі № 755/13169/19 (провадження № 61-10552св20).

Так, до заяви ТОВ «Фінансова компанія "РІКАРД" як доказ втрати виконавчого документа надано копію постанови від 03 грудня 2020 року у ВП № 55944729 про повернення стягувачу виконавчого документа - виконавчого листа № 2-743, виданого 21 червня 2011 року Деснянським районним судом м. Києва.

Разом із тим, сама по собі постанова про повернення виконавчого документа стягувачу як не підтверджує, так і не спростовує обставин втрати виконавчого листа та відсутності виконавчого листа в органі державної виконавчої служби.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги з посиланням на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року в справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року в справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року в справі № 643/20898/13-ц, та доводи про те, що що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Інші обставини, на які заявник ТОВ "Фінансова компанія «РІКАРД» посилався в заяві про видачу дублікату виконавчого листа та в апеляційній скарзі, а саме про відсутність виконавчого листа у стягувача, відсутність виконавчого листа в матеріалах судового провадження про стягнення заборгованості, непередання виконавчого листа при передачі справ новому кредиторові, відсутність в Автоматизованій системі виконавчого провадження інших відкритих виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами, є припущеннями ТОВ "Фінансова компанія «РІКАРД» та з цих підстав відхиляються апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги, що ТОВ "Фінансова компанія «РІКАРД» звернулося з заявою про видачу дубліката виконавчого листа в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, самі по собі не є підставою для видачі дублікату виконавчого листа без доведення обставин його втрати та відхиляються апеляційним судом.

Повторне викладення ТОВ "Фінансова компанія «РІКАРД» в апеляційній скарзі обставин, на які він посилався в заяві про видачу дублікату виконавчого листа, не становить підставу для задоволення цієї заяви.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ТОВ "Фінансова компанія «РІКАРД» в цій частині та відмовляє в її задоволенні.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа відповідно до ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РІКАРД" задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року в частині відмови в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа скасувати і прийняти в цій частині нову постанову.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РІКАРД" про видачу дубліката виконавчого листа № 2-743, виданого 21 червня 2011 року Деснянським районним судом м. Києва на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2011 року № 2-743, залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.