Справа №549/255/22
Провадження №2-з/549/1/22
УХВАЛА

21 вересня 2022 року Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі судді Крєпкого С.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

20 вересня 2022 року ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, зазначивши відповідачем ОСОБА_2 , державного нотаріуса Карбан Л.М. Чорнухинської державної нотаріальної контори.

Заяву обгрунтовує тим, що вона є законним спадкоємцем будинку, розташованої по АДРЕСА_1 після померлої матері ОСОБА_3 . За її заявою в Чорнухинській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №62360613 за №91 від 03.05.2018.

В цьому будинку проживала ОСОБА_4 - тітка її матері, за якою вона здійснювала догляд. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , померла.

Заявник як спадкоємець будинку розпочала підготовку документів для переоформлення будинку та земельної ділянки, яка знаходиться під будинком, кадастровий номер :30:001:0330.

Проте коли вона завітала до вказаного домогосподарства з метою перевірки стану будинку та приладів опалення, виявила, що в будинку замінено замок.

Звернувшись до ОСОБА_2 , яка до смерті ОСОБА_5 допомагала їй по господарству, з проханням надати доступ то будинку, остання відмовила аргументуючи тим, що все належить їй, та викликала працівників поліції.

При наданні слідчому пакету документів, що підтверджують її право на будинок, в присутності поліцейських вона потрапила до будинку.

Під час бесіди ОСОБА_2 показувала поліцейським заповіт померлої ОСОБА_5 і земельні акти по цьому домогосподарству. Надати їй заповіт для ознайомлення відмовилася.

Нею прийнято рішення щодо подання прав на спадщину на майно після померлої двоюрідної бабусі ОСОБА_5 (спадкова справа №69067968 за номером у спадковому реєстрі, 13/2022 за номером у нотаріуса), за місцем відкриття спадщини до Чорнухинської державної нотаріальної контори було надіслано заяву про прийняття спадщини з нотаріально засвідченим підписом спадкоємця, а саме державному нотаріусу Карбан Л.М..

Враховуючи викладене, посилаючись на принцип юридичної єдності долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруді згідно з ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України - у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщеній на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення, статті 151, 152 ЦПК України, зокрема те, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, просила вжити заходів по забезпеченню позову до розгляду справи по суті наклавши арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :30:001:0330 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) та земельну ділянку з кадастровим номером :30:001:0329 (ведення особистого селянського господарства), що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Вважає такий вид забезпечення позову абсолютно співрозмірним та адекватним позовним вимогам, що унеможливіть намагання переоформлення земельної ділянки під будинком до розгляду справи по суті, оскільки має намір подати позов для вирішення питання щодо отримання права власності на земельну ділянку під будинком за законом.

При цьому у заяві зазначено, що у замовлені заявником інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по вказаним кадастровим номерам земельних ділянок відомості відсутні.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.153 ЦПК України).

Згідно з ч.3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Застосовані заходи забезпечення позову повинні не перевищувати обсягу пред`явлених позивачем позовних вимог, тобто повинні бути співмірними (ч.3 ст.150 ЦПК України).

При оцінці зазначеної співмірності, слід врахувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленим вимогам, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та інтересів інших осіб чи учасників процесу (Ухвала Верховного Суду від 22 травня 2019 року, справа №309/3276/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заявником не доведено, що обрання зазначеного нею способу забезпечення необхідно для того, що існує обґрунтоване припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання ухваленого судового рішення на користь позивача.

Із заяви позивача вбачається, що видом забезпечення позову є накладення арешту на належні ОСОБА_5 земельні ділянки з кадастровими номерами :30:001:0330 та :30:001:0329 .

Разом з тим з доданих до заяви про забезпечення позову копій документів вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , виданого від 10.07.2015, витягу з державного реєстру речових прав від 10.07.2015, була власником жилого будинку з господарськими побудовами, розташованим по АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 0,0452 га, кадастровий номер :30:001:0330 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка).

Після померлої матері ОСОБА_3 у Чорнухинській державній нотаріальній конторі 03.05.2018 заведено спадкову справу №62360613, номер у нотаріуса №91/2018.

Відповідно до наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2021, відомості щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :30:001:0330 та :30:001:0329 відсутні.

Таким чином заявником не надано доказів, що ОСОБА_5 належали на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровими номерами :30:001:0330 та :30:001:0329.

При цьому матеріали заяви взагалі не містять ніяких відомостей щодо земельної ділянки кадастровий номер :30:001:0329 та обґрунтування необхідності забезпечення позову щодо цього майна.

Крім того, заява не містить конкретний зміст позовних вимог, з якими заявник має намір звернутись до суду, відсутні дані про вартість земельних ділянок, в зв`язку з чим суд позбавлений змоги визначити співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

При цьому необхідно зазначити, що рішення суду про визнання права власності примусовому виконанню не підлягає.

Таким чином заява про забезпечення позову не містять доказів, які б на цей момент надали змогу суду пересвідчитися в тому, що між сторонами наявний дійсний спір та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

З огляду на викладене підстави для задоволення заяви про забезпечення позову до задоволення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150,153, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 21.09.2022.

Суддя С.І.Крєпкий