Провадження № 2/369/4471/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Вець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі позивач) звернулося до ОСОБА_1 (далі відповідач) з позовом про стягнення 10840,20 грн страхового відшкодування.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 07.01.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , (надалі Відповідач).

Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 .

На момент настання ДТП діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0199-2700/19 від 01.08.2019 року, який був укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 06.03.2020 року у справі № 756/1497/20, яка набрала законної сили, відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

07.01.2020 року, страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0199-2700/19 від 01.08.2019 року звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Заяву було розглянуто на підставі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 28.01.2020 року; ремонтної калькуляції № СТОКА-11484 від 28.01.2020 року; рахунку-фактури № СТ-0000092 від 27.01.2020 року; наряду-замовлення від 31.01.2020 року; акту надання послуг № 53 від 31.01.2020 року, страхового акту № СТОКА-11484 від 11.02.2020 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 5840094 у ТДВ СК «Альфа Гарант».

Таким чином у Відповідача виник обов`язок відшкодувати шкоду завдану у результаті ДТП, що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (ст. 1194 ЦК України).

ТДВ СК «Альфа Гарант» було сплачено страхове відшкодування на користь позивача в розмірі 20191,08 грн.

Таким чином, розмір позовних вимог до Відповідача, з урахуванням вимог ст. 1194 ЦК України, ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 625 ЦК України становить 31031,28 грн. - 20191,08 грн. = 10840,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.07.2022 та примірником позовної заяви з додатками були надіслані на адресу відповідача та повернуті на адресу суду, із відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки.

Згідно п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1194 ЦК України визначає що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

07.01.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 .

На момент настання ДТП діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0199-2700/19 від 01.08.2019 року, який був укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 06.03.2020 року у справі № 756/1497/20, яка набрала законної сили, відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

07.01.2020 року, страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0199-2700/19 від 01.08.2019 року звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Заяву було розглянуто, та на підставі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 28.01.2020 року; ремонтної калькуляції № СТОКА-11484 від 28.01.2020 року; рахунку-фактури № СТ-0000092 від 27.01.2020 року; наряд-замовлення від 31.01.2020 року; акту надання послуг № 53 від 31.01.2020 року, страхового акту № СТОКА-11484 від 11.02.2020 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 5840094 у ТДВ СК «Альфа Гарант».

Таким чином у Відповідача виник обов`язок відшкодувати шкоду завдану у результаті ДТП, що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (ст. 1194 ЦК України).

ТДВ СК «Альфа Гарант» було сплачено страхове відшкодування на користь позивача в розмірі 20191,08 грн.

Таким чином, розмір позовних вимог до Відповідача, з урахуванням вимог ст. 1194 ЦК України, ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 625 ЦК України становить 31031,28 грн. - 20191,08 грн. = 10840,20 грн.

Відповідачем доказів відшкодування позивачу страхового відшкодування у розмірі 10840,20 грн не надано.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 10840,20,02 грн страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, будинок 32 ЛІТ.А; ідентифікаційний код 30859524) 10840 (десять тисяч вісімсот чорок) гривень 20 копійок страхового відшкодування та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 12.10.2022 року.

Суддя А.В. Янченко