РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі: головуючої судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калентинець Т.В.

Справа №569/23893/21

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 28 липня 2007 року вона проживала разом з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина - донька ОСОБА_4 . Подружнє життя з батьком дитини у неї не склалося, сім`я існувала формально, а з липня 2010 року вони проживали окремо. Однією з причин цього була наркозалежність ОСОБА_2 . Заочним рішенням Рівненського міського суду від 23 лютого 2012 року шлюб між сторонами розірваний. Їх з відповідачем донька навчається в Рівненській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 27 Рівненської міської ради в 7-Г класі, і при цьому, батько ОСОБА_2 в період з 2015 по 2021 роки не був присутній на батьківських зборах, не відвідував індивідуальні зустрічі з учителями та участі у шкільному вихованні доньки не брав. Позивач зазначає, що як мама, позивач, з метою підготовки доньки ОСОБА_5 до самостійного життя, приділяє дуже багато уваги та часу її вихованню, навчанню та розвитку, не шкодує коштів на розширення світогляду дитини. Зокрема, дитина з першого класу навчається за програмою «Інтелект України» з поглибленого вивчення всіх предметів, є здобувачем позашкільної освіти в Школі - студії естрадного вокалу Рівненського міською Палацу дітей та молоді з 2015 року, займається у зразковому ансамблі сучасного танцю «Діалог» КЗ «Рівненський міський палац культури» Рівненської міської ради, добровільні внески та кошти за навчання оплачує чоловік позивача ОСОБА_6 , з яким вона зареєструвала шлюб 17.04.2015 року. З серпня 2010 року і по цей час донька позивача ОСОБА_4 бачила свого батька ОСОБА_2 лише один раз (випадково). Він не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі, у загальноосвітній школі, в позашкільних закладах освіти, його не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток доньки. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2012 року у справі № 2-7048/11 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі 300 грн щомісяця, починаючи з 08.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Водночас відповідач злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), починаючи з 08.11.2011 року відповідач взагалі не сплатив жодної копійки аліментів на утримання дитини, внаслідок чого заборгованість станом на 31.10.2021 року становить 69 238,00 грн. При цьому, відповідачем жодного разу не надавалися доньці необхідні для її існування кошти, їжа, одяг, житло або необхідний догляд у випадку хвороби. Донька не отримала від батька жодного подарунку на день народження та інші свята. Позивач вказує, що дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. На думку позивача така поведінка відповідача свідчить виключно про одне: відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 18 січня 2022 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді, заперечень.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради (м.Рівне, вул.. Дубенська, 64) відомості про стан психічного здоров`я та надання спеціалізованої допомоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Ухвалою суду від 24 червня 2022 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволено. Витребувано з архіву Рівненського міського суду Рівненської області письмовий доказ копію вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2013 року у справі №569/2287/13-к, яким відповідача ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 04 жовтня 2022 року з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Мазанович Н.П. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як встановлено із копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , що видане 18 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , що видане 17 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 17 квітня 2015 року укладено шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 ».

Як вбачається із копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області №2-7048/11 від 19 березня 2012 року із ОСОБА_2 , 1987 року народження стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 330 грн щомісяця, починаючи з 08.11.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2022 року змінено спосіб присудження аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.03.2012 року №2-7048/11, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах, здійсненого старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Штогрін О.В. від 04.11.2021 року №155381 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-7048, який виданий Рівненським міським судом Рівненської області 17.04.2012 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з 08.11.2011 року по 10.2021 року становить 69238,00 грн.

Відповідно до довідки КП «Рівненський обласний Центр психічного здоров`я населення» №984 від 11.05.2022, ОСОБА_2 з 2006 року перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога КП «РОЦПЗН» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів. Згідно останнього запису в амбулаторній картці з 2020 року наркотичні речовини не вживає.

З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 05.09.2022 року вбачається, що на сьогоднішній день вихованням та утриманням ОСОБА_5 займається мама, ОСОБА_1 . За інформацією ЗОШ №27 Рівненської міської ради, батько ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , батьківські збори взагалі не відвідував, ніколи не цікавився шкільним життям дочки. Ні особисто, ні телефонічно не спілкувався з класним керівником, не був присутнім на урочистих лінійках. На даний час ОСОБА_1 з сім`єю перебуває у Республіці Чехія, у зв`язку з воєнним станом в Україні, з метою безпеки дітей. У письмовому поясненні, яке надіслане засобами електронного зв`язку, малолітня ОСОБА_4 вказала, що не заперечує щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неї. Дівчинка зазначила, що бачила тата чотири роки тому, випадково, як була на екскурсії з вчителем. Він ОСОБА_10 не допомагає, не спілкується з нею, коштів на її утримання не надає. ОСОБА_4 називає татом чоловіка мами, з яким проживає та який виховує її з трьохрічного віку. Всупереч вимогам ст. ст. 150 та 180 СК України, ОСОБА_2 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини. Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно доньки, не проявляє батьківської турботи та любові, не спілкується з нею. Поведінка ОСОБА_2 не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. Питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 31 серпня 2022 року. ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про засідання комісії був попереджений належним чином та заздалегідь. Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи, прийняла рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_5 .

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовного його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 позивач посилається, зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню доньки, не приймає участі у її житті, не забезпечує необхідного їй утримання, не спілкується з нею.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об"єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім"ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов"язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Тлумачення зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов"язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов"язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні по справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв"язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 15 липня 2019 року у справі №336/9218/14.

Предметом доказування у даному спорі є факт втрати відповідачем інтересу до своєї доньки та як наслідок цього нехтування наданими йому батьківськими правами та обов"язками.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв"язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осміб, які бажають проживати з дитиною, брати у часть у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Наданий в якості доказу висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає таким, що відповідає інтересам дітей,малолітня ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батька батьківських прав, вказує, що взагалі не підтримує зв`язків із ним. Відповідач ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явився.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає окремо від дитини, не спілкується з нею, матеріально не утримує. Доказів протилежного відповідачем суду не подано.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме те що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками, піклування та турботи до доньки не виявляє, станом її здоров"я не цікавиться, фізичний та моральний розвиток не підтримує, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, приймаючи до уваги те, що позивачем в ході судового розгляду доведено належними та достатніми доказами факти свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов"язками, суд вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналізуючи досліджені докази, суд на основі всебічного, повного, об"єктивного та безпосереднього з"ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з"ясувавши їх достатність і взаємний зв"язок у сукупності, захищаючи права та інтереси дитини, враховуючи особу відповідача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 04 жовтня 2022 року.

Суддя -