Справа № 673/613/22
Провадження № 2/673/322/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 р.

м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 року позивач звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що 08.07.2004 року він на підставі договору купівлі-продажу став власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельних ділянок площею 0,6125 га- для обслуговування житлового будинку -0,25га та для ведення підсобного господарства-0,3625га відповідно, що знаходяться по АДРЕСА_1 . В подальшому на підставі вказаного договору позивачу було видано відповідні державні акти на право приватної власності на землю серії ЯБ №029465 та серії ЯБ №029466 від 05.07.2005 року. Останній документ, на думку позивача, підлягає визнанню недійсним, оскільки в ньому містяться помилки, які перешкоджають позивачу розпорядитися земельною ділянкою. Враховуючи наведене, позивач просить задоволити позовні вимоги та визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на землю.

Ухвалою судді від 30.06.2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не з`явився, натомість, як вбачається з його письмової заяви, розгляд справи просить проводити у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, визнаючи позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що 08.07.2004 року ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу №1540 житлового будинку з надвірними будівлями та земельних ділянок розміром 0,6125га; передану у власність для обслуговування житлового будинку-0,25га та ведення особистого підсобного господарства-0,3625 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного договору купівлі-продажу були видані державні акти на право власності на земельну ділянку.

Зокрема, 05.07.2005 на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1540 від 08.07.2004 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №029465, згідно якого останній є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04.

Також, 05.07.2005 на ім`я позивача на підставі договору купівлі-продажу від №1540 від 08.07.2004 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №029466, згідно якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,3680га, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03.

Із останнього державного акту також вбачається, що вказана в ньому площа земельної ділянки та її цільове призначення не співпадають з відомостями, вказаними в договорі купівлі-продажу від 08.07.2004 року № 1540 на підставі якого позивач набув право власності на таку земельну ділянку.

Як вбачається із положень ст.13 ЦК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснювати (реалізовувати) своє право повністю або частково. При оспорювані або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.125 ЗК України, в редакції, чинній на час набуття позивачем права на земельні ділянки, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Документом, що посвідчує право на земельну ділянку, є державний акт (ст.126 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи викладене, з огляду на суперечливі дані, внесенні до правовстановлюючого документа при його виготовленні, суд дійшов висновку, що такі порушують право позивача на розпорядження земельною ділянкою, а тому такий державний акт підлягають визнанню судом недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: с. Садове Хмельницького району Хмельницької області ) до Вовковинецької селищної ради Хмельницької області (місцезнаходження: Хмельницька область, смт Вовковинці, вул. Миру, 24) про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задоволити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №029466, виданий ОСОБА_1 Деражнянським районним відділом земельних ресурсів на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2004 р. за №1540 на земельну ділянку площею 0,3680 га, розташовану по АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.10.2022 року

Суддя: Т. В. Ягодіна