н/п 2/490/3788/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

05 вересня 2022р. м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді - Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на її користь аванс за попереднім договором про купівлю-продаж нерухомого майна від 20 серпня 2020 року у сумі 4000 доларів США.

В обгрунтування позову позивач зазначила, що 20 серпня 2020 року між нею та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким досягнуто домовленостей укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 не пізніше 15 жовтня 2020 року. Позивач вказує, що передала ОСОБА_2 аванс за попереднім договором в розмірі 2000 доларів США. Окрім того, позивач зазначає, що нею було передано ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , аванс в розмірі 2000 доларів США в рахунок майбутньої оплати договору купівлі-продажу квартири. Позивач вказує, що прийнятих на себе зобов`язань відповідачі не виконали, порушили домовленість про продаж квартири, проте суму коштів у вигляді авансу за попереднім договором не повернули, а за такого змушена звернутись до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задоволити позов в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т. від 20 серпня 2020 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якого сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

З п. 3 вищевказаного договору вбачається, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання основного договору 20 травня 2020 року ОСОБА_1 було передано аванс в розмірі 2000 доларів США ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_2 .

Окрім того, згідно п. 3 вказаного договору ОСОБА_1 було передано ОСОБА_2 аванс в розмірі 2000 доларів США.

З п. 4 даного договору вбачається, що основний договір (договір купівлі-продажу квартири) має бути укладений в строк до 15 жовтня 2020 року.

Згідно п. 6 вищезазначеного договору, якщо у вказаний строк договір купівлі-квартири не буде укладено з вини продавця, то останні зобов`язується покупцеві повернути завдаток у подвійному розмірі та сплатити штраф у розмірі 3% від суми переданого завдатку.

Судом досліджено розписку від 03.05.2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 аванс в розмірі 2000 доларів США.

Судом досліджено договір передачі грошей в рахунок забезпечення умов договору на купівлю квартири від 20 травня 2020 року згідно якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 яка діяла від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності грошові кошти в розмірі 2000 доларів США.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Нормами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 570 ЦК України, встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Таким чином, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.

Однак, договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати передані кошти завдатком.

В такому випадку, такі кошти, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України - є авансом.

Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачкою коштів визначена законом, то те, що сторонами вони зазначені як завдаток правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2012 року у справі № 6-176цс12.

Верховним Судом України зазначено, що внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором.

Правила ст. 570 ЦК України про завдаток поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна зі сторін ухиляється від його виконання (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-82цс13). Однак, враховуючи, що договір між сторонами укладено не в належній формі, тобто між сторонами існувала лише попередня домовленість, передані кошти суд вважає авансом, а не завдатком. Так, на відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. У разі сплати авансу, кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, то передані позивачем відповідачу гроші є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненю кошти в розмірі по 2000 доларів США з кожної.

Згідно ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі по 454 грн. з кожної.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 128, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 546, 570, 571, 635, 657 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (Дві тисячі) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 (Дві тисячі) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі по 454,00грн. з кожної.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя