КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 жовтня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/5087/17

Головуючий у першій інстанції - Горбенко Н.О.

Апеляційне провадження № 22-з/824/735/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Семенюк Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тентавтотранс» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тентавтотранс» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Тентавтотранс» до ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми збитків відмовлено (т. 3 а.с. 53-57).

Не погодившись з рішенням районного суду, 11 червня 2022 року директор ТОВ «Тентавтотранс» ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю (т. 3 а.с. 67-87).

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Тентавтотранс» - задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року - скасовано. Провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Тентавтотранс» до ФОП ОСОБА_1 - закрито. Відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Тентавтотранс» до ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 120-124).

21 вересня 2022 року до суду надійшла заява від директора ТОВ «Тентавтотранс» ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення в частині вимоги, яка була предметом розгляду в суді першої інстанції та з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, а саме в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, заявлених та обґрунтованих на підставі ст. 22, 1166, 1191 ЦК України. Зазначав, що Київський апеляційний суд не прийняв рішення щодо позовних вимог до ОСОБА_2 з підстав ст. 22, 1166, 1191 ЦК України, які були предметом розгляду у суді першої інстанції (т. 3 а.с. 130-133).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Тентавтотранс» суму збитків у розмірі 219 840,00 грн. (т. 1 а.с. 120-124).

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року було скасовано. Провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Тентавтотранс» до ФОП ОСОБА_1 було закрито, а в частині позовних вимог ТОВ «Тентавтотранс» до ОСОБА_2 було відмовлено по суті (т. 3 а.с. 120-124).

Тобто стосовно позовної вимоги до ОСОБА_2 про стягнення збитків апеляційним судом було ухвалено рішення.

Посилання директора ТОВ «Тентавтотранс» ОСОБА_3 на те, що на його думку, суд не прийняв рішення щодо позовних вимог до ОСОБА_2 саме з підстав ст. 22, 1166, 1191 ЦК України, які були предметом розгляду у суді першої інстанції, свідчать про незгоду з постановою апеляційного суду, що може бути підставою для касаційного оскарження.

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Враховуючи вищенаведене, апеляці1йний суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Тентавтотранс» у прийнятті додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тентавтотранс» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми збитків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

Т.А. Семенюк