СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/371/22
Провадження №2-з/547/14/22
УХВАЛА

16 вересня 2022 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Самойленко Л.М., секретаря судового засідання Вареник К.А., розглянувши заяву про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зємцової Анастасії Володимирівни до Відкритого акціонерного товариства «Веселоподільський бурякорадгосп», треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Семенівська селищна рада, Кременчуцька районна державна адміністрація Полтавської області,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач ОСОБА_1 - адвокат Зємцова Анастасія Володимирівна звернулася до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Веселоподільський бурякорадгосп», треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Семенівська селищна рада, Кременчуцька районна державна адміністрація Полтавської області про визнання недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинення речового права.

Разом із позовною заявою від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зємцової Анастасії Володимирівни до суду надійшла заява про забезпечення позову, яку заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлових будівель, які розташовані в АДРЕСА_1 на підставі витягів, долучених до матеріалів справи.

15 серпня 2022 ОСОБА_1 стало відомо, що ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» 30 вересня 2021 року зареєстрував право власності на земельну ділянку :00:002:0081, що знаходиться під належними йому нежитловими будівлями.

Номер запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності/довірчої власності 44309821, реєстрація здійснена 30.09.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавської області Соць В.Г . про проведену державну реєстрацію за відповідачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0081, площею 6,8 га, що розташована на території Семенівської селищної ради Полтавської області.

Вказано, що підставою для державної реєстрації земельної ділянки є державний акт на право власності на землю серія та номер ІІ-ПЛ № 000089, виданий 23.04.1997 видавник Семенівська селищна рада Полтавської області.

Заявник вважає, що прийняте рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку є незаконним.

Позовними вимогами є припинення права власності, зареєстрованого за ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» на земельну ділянку, площею 6,8 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:002:0081, що розташована на території Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області.

Тому у разі, якщо під час розгляду справи відповідач ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» здійснить роботи з будівництва будівель та споруд, що у свою чергу зумовить реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у випадку задоволення позову вказані обставини нівелюють мету звернення з позовом, адже з метою належного відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, виникне необхідність ініціювати інший позов, що потребуватиме тривалого часу та значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем.

Крім того, у разі поділу або об`єднання спірної земельної ділянки виконати рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача буде взагалі неможливо, оскільки спірна земельна ділянка перестане існувати як об`єкт цивільних прав.

Оскільки розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом без повідомлення учасників справи відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, тому відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо земельної ділянки, площею 6,8 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:002:0081, на яку зареєстрове право власності за ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп».

При цьому згідно із долучених до матеріалів позову копій витягів, зазначено, що ОСОБА_1 є власником нежитлових будівель, які розташовані в АДРЕСА_2 «з», 36 «и» на підставі:

-Витягу № 30630209, реєстраційний номер об`єкта 24308511, тип об`єкта нежитлова будівля, під навіс для зерна, адреса: АДРЕСА_3 ;

-Витяг № 30629497, реєстраційний номер об`єкта 24307525, тип об`єкта нежитлова будівля, пункт техобслуговування, адреса: АДРЕСА_3 ;

-Витяг № 30628935 реєстраційний номер об`єкта 24308604, тип об`єкта нежитлова будівля, овочесховище, адреса: АДРЕСА_3 ;

-Витяг № 30629101 реєстраційний номер об`єкта 24308334, тип об`єкта нежитлова будівля, критий тік, адреса: АДРЕСА_3 ;

-Витяг № 30629230 реєстраційний номер об`єкта 24308383, тип об`єкта нежитлова будівля, критий тік, адреса: АДРЕСА_3 ;

-Витяг № 30630691 реєстраційний номер об`єкта 24308056, тип об`єкта нежитлова будівля, вагова, адреса: АДРЕСА_3 «з»;

-Витяг № 30630523 реєстраційний номер об`єкта 24308102, тип об`єкта нежитлова будівля, приміщення для інвентаря, адреса: АДРЕСА_3 ;

-Витяг № 30629348 реєстраційний номер об`єкта 24308258, тип об`єкта нежитлова будівля, комплексна зерно сушка КЗС-20Б, адреса: АДРЕСА_3 ;

Вказані нежитлові приміщення знаходяться на земельній ділянці не встановленого розміру в АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30 вересня 2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавської області Соць В.Г. було зареєструвано право власності на земельну ділянку :00:002:0081 за ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп», на підставі державного акту на право власності на землю серії та номер: ІІ-ПЛ № 000089, виданий 23.04.1997 року Семенівською селищною радою Полтавської області.

У поданій заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0081, площею 6,8 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Семенівської селищної ради Полтавської області.

Відповідно до частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із частиною третьою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно із частиною четвертою статті 152 Цивільного процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Як вбачається із поданої заяви, об`єкти нерухомого майна, що належать заявнику, знаходяться на земельній ділянці не встановленого розміру по АДРЕСА_4 , 36 «б», 36 «г», 36 «д», 36 «з», 36 «и», 36 «є» в смт Семенівці, право власності за ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» зареєстроване на земельну ділянку :00:002:0081 без зазначення місця розташування цієї ділянки, отже відсутні відомості, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0081 є саме тією земельною ділянкою, на якій розміщені об`єкти нерухомого майна позивача.

Оскільки заявником ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовувані підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову, не наведено обставин, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, не підтверджені такі обставини належними й допустимими доказами, суд не вбачає наявності фактичних та правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зємцової Анастасії Володимирівни про вжиття заходів забезпечення позову, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М.Самойленко