Справа № 175/189/22
Провадження № 2/175/61/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Сайгак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя в якому просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладений 12 травня 2014 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №37; визнати квартиру АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поділити спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору.

Представник позивача ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 (а.с.21-23) надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити(а.с.55), надано відповідь на відзив(а.с.42-А).

Представник відповідачки ОСОБА_2 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_5 надав клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача(зворотній а.с.42), надано відзив на позовну заяву в якому відповідачка визнала позовні вимоги(а.с.32-39).

Судом встановлено, що сторони з 12 травня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.12). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

За час перебування подружжя у шлюбі ними за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу(а.с.6).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вищевказана квартира була зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с.53-54).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені, проживають окремо, а отже позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, згідно якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи те, що відповідачкою не заперечувався факт придбання спірної квартири АДРЕСА_2 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 та за спільні кошти, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ОСОБА_1 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Що стосується судових витрат сторін по справі, суд прийшов до наступного.

Статтею 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Так, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі під час розгляду справи не у підготовчому судовому засіданні, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1984 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 317, 372, 391 ЦК України, ст. 24, 60, 63, 68, 69, 70, 71, 72, 110, 112 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 12, 13, 76, 81, 130, 141, 223, 263-266 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 травня 2014 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №37, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - вважати розірваним.

Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - не змінюються.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 квартиру АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 сплачений судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.