Справа 330/2956/21
Провадження 2/206/875/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року в залі суду в місті Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бондар Сергій Олександрович звернувся до Якимівського районного суду Запорізької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати Якимівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно - Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) змінити відомості про батька в актовому записі про народження ОСОБА_3 № 11 від 01.10.2015 року, вчинений Виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, зазначивши батьком дитини « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України» та залишити синові прізвище « ОСОБА_1 »;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 грудня 2021 року і до повноліття дитини;

- судові витрати по розгляду справи покласти на відповідача (а.с.4).

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третіх осіб.

З грудня 2014 року до жовтня 2016 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .Під час сумісного проживання позивачка завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_3 . Однак відповідач визнаючи, що він є біологічним батьком дитини, відмовився подати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства.У зв`язку з цим при реєстрації народження дитини у Виконавчому комітеті Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області прізвище, ім`я та по батькові батька у Книзі реєстрації народжень записано за вказівкою ОСОБА_1 у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Подальші звернення позивача до відповідача, щодо запису його батьком дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану залишились без задоволення. Незазначення відповідача як батька малолітньої дитини ОСОБА_3 істотно звужує обсяг його прав, оскільки відсутні підстави для виникнення у ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

На день звернення до суду з даним позовом позивач з відповідачем фактично мешкають окремо один від одного. Проживаючи разом з дитиною, позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати її, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на батьків законом та необхідні для належного утримання дитини. Але, на сьогоднішній день матір не має можливості самостійно, без участі батька утримувати сина. Відповідач інвалідом не являється, є фізично здоровим чоловіком, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків і дітей він немає.

Позивач у судовому засіданні просила позов задовольнити у повному обсязі. У судове засідання 23.09.2022 року позивач не з`явилась.

Представник позивача адвокат Бондар Сергій Олександрович у судове засідання 23.09.2022 року не з`явився. Через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив стягнути з відповідача витрати на проведення експертиз у розмірі 7614,00 гривень (а.с.60).

Відповідач у встановлений законом та судом строк не подав відзиву на позов. У судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу без його участі (а.с. 50).

Представник третьої особи Якимівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно - Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просила розглядати справу за її відсутності, проти визнання батьківства не заперечувала (а.с.32).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

17 грудня 2021 року ухвалою судді Якимівського районного суду Запорізької області по даній справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання (а.с.28).

18.01.2022 року від представника позивача адвоктат Бондар Сергія Олександровича надійшло клопотання про призначення експертизи (а.с.34).

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 18 січня 2022 року призначено по цивільній справі судову генетичну експертизу, проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.36).

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 14.03.2022 №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» змінено територіальну підсудність Якимівського районного суду Запорізької області на Самарський районний суд м.Дніпропетровська.

08.08.2022 року на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повернуто матеріали цивільної справи з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/108-22/1204-БД від 21.03.2022 (а.с.38-45).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2022 року поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Закрито підготовче провадження та призначити судове засідання по справі (а.с.48).

Під час розгляду справи судом заслухано позивача, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого записано ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 11, виданого 01 жовтня 2015 року Виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 7 від 01 грудня 2021 року, виданого Якимівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно - Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 7, 9).

З довідки №1347, виданої 03.12.2021 року виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до висновку експерта від 21.03.2022 №СЕ-19/108-22/1204-БД за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено біологічну спорідненість між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,9999% (а.с. 38-45).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно із ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Відповідно до п. 1 ст. 3 ч. І Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 4 ст.128 Сімейного кодексу України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У даному випадку, окрім письмових доказів, що наявні в матеріалах справи, пояснень позивача, фактичного визнання відповідачем позову, факт біологічного походження дитини ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 підтверджено й відповідним висновком судово-медичної експертизи, оригінал якого міститься в матеріалах даної справи. Отже, позовна вимога про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач також звернулась до суду з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України). Права та обов`язки матері, батька дитини, згідно ч. 1ст. 121 СК України, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122,125 СК України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч.2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведені обставини, а також факт визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових втрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи задоволення позову та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 50% понесених нею судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн. (а.с.2) та витрати на проведення молекулярно-генетичної експертизи (а.с.62) в розмірі 7614,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 142, 235, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Якимівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 №11 від 01 жовтня 2015 року, вчинений Виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області та вказати в графі «Батько» - « ОСОБА_2 , громадянин України».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини.

Стягнення аліментів здійснювати з 07 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати 50% судового збору в розмірі 454 (чотриста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок та витрати на проведення молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 7614 (сім тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, загалом 8068 (вісім тисяч шістдесят вісім) гривень 00 копійок.

Зобов`язати органи Державної казначейської служби України повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору, а саме в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок згідно квитанції № 59719302 від 07 грудня 2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2022 року.

Суддя А.О. Сухоруков