Справа № 242/2537/21
Провадження № 2-з/242/30/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника ДП «Селидіввугілля» про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа від 06.06.2022 у справі № 242/2537/21, виданого Селидівським міським судом, -

В С Т А Н О В И В:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшло клопотання представника ДП «Селидіввугілля» про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа від 06.06.2022 у справі № 242/2537/21, виданого Селидівським міським судом Донецької області, яке мотивоване тим, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2021, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16.02.2022, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 грудня 2018 року по 21 жовтня 2021 року у розмірі 893 602 (вісімсот дев`яносто три тисячі шістсот дві) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 236,99 грн. Вказує, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2019 року у справі № 242/3602/19 позов ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа Ліквідаційна комісія ДП «Селидіввугілля», про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі, задоволено та поновлено позивача на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля». В подальшому постановою Донецького апеляційного суду від 13.02.2020 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та в задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 13.01.2021 року постанову апеляційної інстанції від 13.02.2020 року скасовано та справу передано на новий розгляд до апеляційної інстанції. Постановою Донецького апеляційного суду від 14.05.2021 року ОСОБА_1 поновлено на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля» з 12.12.2018 року, але постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.02.2022 по справі № 242/3602/19, рішення Селидівського міського суду від 21.10.2019 та постанову Донецького апеляційного суду від 14.05.2021 скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог. 06.06.2022 Селидівським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист у справі № 242/2537/21 та постановою заступника начальника Селидівського відділу ДВС у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.07.2022 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 242/2537/21 від 06.06.2022. ДП «Селидіввугілля» звернулося до Селидівського міського суду Донецької області з заявою про перегляд судового рішення № 242/2537/21 за нововиявленими обставинами, тому вважає, що до перегляду вказаного рішення за нововиявленими обставинами виданий виконавчий лист не може бути виконаним. З посиланням на ст. 150 ЦПК України зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову значно ускладнить в подальшому повернення грошових коштів заявника, які можуть бути списані з банківських рахунків підприємства до розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та за відсутності захищеності банківських рахунків та майна підприємства ухвалою суду про забезпечення позову може призвести до зупинки державного підприємства, внаслідок чого тисячі робітників залишаться без роботи та не зможуть своєчасно отримувати заробітну плату, а підприємство не буде можливості своєчасно сплачувати податки та буде вимушене зупинити роботу з видобутку вугілля. На підставі цього просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа від 06.06.2022 у справі № 242/2537/21, виданого Селидівським міським судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема, може бути зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Так, представником заявника до суду подано клопотання про зупинення стягнення за виконавчим листом, квитанція про сплату судового збору, довіреність на представника, копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правової допомоги. Відомості про відкриття виконавчого провадження, окрім тих, які вказані в поданій заяві, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Слід також зазначити, що предметом розгляду у даній справі є перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а не сам виконавчий документ, зупинити стягнення за яким просить представник ДП «Селидіввугілля».

При цьому, ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.10.2022 заяву Державного підприємства «Селидіввугілля» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Селидівського міського суду Донецької області у цивільній справі № 242/2537/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку після поновлення на роботі залишено без руху через невідповідність її вимогам ст. 426 ЦПК України та наданий строк для усунення недоліків.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави, за наявності яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

Вказаною нормою визначено перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем.

За змістом вимог статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", зупинення виконавчого провадження є виключним правом державного (або приватного) виконавця.

Суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа може застосовуватись судами лише, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (постанова ОП ВС від 01.03.2021 у справі № 752/26606/18).

Вирішуючи питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, як в даному випадку, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання зупинення стягнення за виконавчим документом, оскільки провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється в декларативний, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

Зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень полягає у відстроченні виконання судового рішення на певний строк, має відповідати принципу верховенства права та здійснюватися у випадках і на підставі, визначених законом (абзац п`ятий пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

У постанові ВП ВС від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Таким чином, з урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що дане клопотання подано у зв`язку з переглядом судового рішення за нововиявленими обставинами, яке на даний час ухвалою суду залишено без руху, а не оскарження виконавчого листа, відсутність належних та допустимих доказів відкриття виконавчого провадження, а також не зазначення обґрунтованих підстави для зупинення виконання судового рішення, тому подане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ДП «Селидіввугілля» про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа від 06.06.2022 у справі № 242/2537/21, виданого Селидівським міським судом відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення (складання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.Г. Черков