П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року місто Київ

справа №761/43126/21

провадження№22-ц/824/6566/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу місто Київ Мілоцького Олега Леонідовича

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 28 січня 2022 року, постановлену у складі судді Макаренко І.О.

у справі за поданням приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року приватний виконавець Мілоцький О.Л. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року подання приватного виконавця Мілоцького О.Л., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, приватний виконавець Мілоцький О.Л. подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги приватний виконавець Мілоцький О.Л. зазначає, що подання про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 441 ЦПК України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відсутність обов`язку суду повідомити сторони (заінтересовані особи) про надходження такого подання до суду не позбавляє ініціатора подання обов`язку надати до суду разом з матеріалами подання докази направлення такого подання сторонам (заінтересованим особам).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Ураховуючи викладене, суд у порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства помилково застосував вимоги частини другої статті 183 ЦПК України, які не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення),подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 27 січня 2021 по справі № 569/13154/20, звертаючи увагу на те, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), визначений у розділі VI ЦПК України - має також окремий процесуальний режим розгляду справ.

За правилами частини четвертої статті 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Верховний Суд вважає, що формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанні судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 01 липня 2020 року по справі № 488/3753/17-ц зробила наступний висновок що розділ VI ЦПК України, який врегульовує розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), не є окремим видом судового провадження, не є окремою стадією цивільного процесу, а є виконанням судових рішень, як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 серпня 2022 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення подання без розгляду , суд першої інстанції виходив із того, що приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. у порушення вимог ч.2 ст.183 ЦПК України не було додано до матеріалів подання належних доказів, які підтверджують факт надіслання (надання) приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. копії поданого до суду подання іншим учасникам справи (виконавчого провадження), зокрема, боржнику та стягувачам (квитанції, опис вкладення), а тому на підставі ч.4 ст. 183 ЦПК України повернув подання приватному виконавцю Мілоцькому О.Л. без розгляду. Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що надані до подання квитанції не є належними доказами такого направлення, оскільки заявником до матеріалів подання додано квитанцію поштового відправлення лише боржнику, та без опису вкладення, що позбавляє суд пересвідчитись, які саме документи заявником було направлено заінтересованій особі у справі.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2021 приватний виконавець Мілоцький О.Л. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом № 181, виданим 30 січня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Тетерською О.Ю. про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 4 474 311 грн.; виконавчим листом № 242/2068/21, виданим Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі: основна заборгованість 31 275 доларів США, 3% річних 5471,21 грн.; виконавчим листом № 242/2068/21, виданим 31 серпня 2021 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат по оплаті правничої допомоги в сумі 25 030, 53 грн. Постановою приватного виконавця від 1 листопада 2021 року виконавчі провадження №57896643, № 67336464, №67338125 об`єднані у зведене виконавче провадження №57896643. Загальна заборгованість ОСОБА_3 за зведеним виконавчим провадженням складає 5 849 6529,59 грн. Боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду та виконавчого напису та ігнорує законні вимоги приватного виконавця. До подання приватним виконавцем долучено підтвердження направлення подання на адресу боржника.

Відповідно до ч.2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Згідно з ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже за змістом ч.2, 4 ст. 441 ЦПК України встановлено, що вказане подання розглядається без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця в порядку визначеному для забезпечення позову.

При цьому, положення ст. 441 ЦПК України не покладає обов`язок на приватного виконавця щодо направлення копії подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України іншим учасникам справи.

Крім цього, нормами ст.ст.149-159 ЦПК України визначають порядок розгляду забезпечення позову, і також не містять обов`язку направлення заяви про забезпечення позову іншим учасникам справи при її поданні.

Проте на зазначене, суд першої інстанції не звернув уваги і постановив передчасну ухвалу про повернення подання без розгляду, яка не відповідає процесуальному законодавству.

Згідно з ч.2 ст.183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Зазначена норма статті міститься чіткий перелік процесуальних документів, поданих на стадії виконання судового рішення та до яких додаються докази надіслання їх іншим учасникам справи, а саме: заяви, скарги, клопотання чи заперечення.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), визначений у розділі VI ЦПК України, до складу якого включена норма ст. 441 ЦПК України, яка є спеціальною нормою та чітко визначає порядок подання заяв (подання державного або приватного виконавця ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та порядок їх розгляду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини, допустив порушення норм процесуального права, застосувавши ст. 183 ЦПК України, яка в даному випадку застосуванню не підлягає ,у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про повернення подання без розгляду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу місто Київ Мілоцького Олега Леонідовича, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 28 січня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус