Справа № 331/2971/21
Провадження № 2-п/331/59/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.,

за участю секретаря Федорової К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 16.12.2021 року по справі № 2/331/1794/2021, ЄУН 331/2971/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Пономаренко Олександр Олександрович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року по справі №331/2971/21 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року по цивільній справі №331/2971/21 була задоволена позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Зазначене рішення не отримувалось відповідачем та було отримане представником лише 14 лютого 2022 року, про що мається відповідний запис на заяві про ознайомлення із матеріалами справи та про видачу заочного рішення, та яка, в свою чергу, міститься в матеріалах вищезазначеної цивільного справи.

Повістки про судові засідання, а також і саме заочне рішення, відповідач ОСОБА_1 не отримував. Про існування позову щодо нього він дізнався лише в лютому 2022 року за фактом отримання постанови про відкриття виконавчого провадження через сервіс Дія.

Отже, відповідач був позбавлений можливості подати відзив на позовну заяву та докази по справі. До того ж, наданий позивачеві розрахунок заборгованості за договором позики містить ряд неточностей, що в свою чергу робить суму, заявлену позивачем як ціну позову, такою що не відповідає дійсності.

Зазначив, що дійсно, між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 26.01.2021року було укладено договір позики.

У відповідності до п. 1.1 Договору, позивач передав у власність відповідача грошові кошти готівкою в сумі 89 600 грн., що є еквівалентом 3200 долларів США (за курсом на день укладення договору 28 грн. за 1 доллар США), зі строком виплати до 26 січня 2022 року.

Підставою для звернення позивача із вищевказаним позовом стало невиконання, на думку позивача, свого зобов`язання відповідно до умов договору. Так, позивачем стверджується в позові, що відповідачем з моменту укладання договору було здійснено лише один платіж на суму 5620 грн.

З моменту звернення позивача із позовом про стягнення грошових коштів (07.06.2021 року) до моменту ухвалення заочного рішення по справі (16 грудня 2021 року) відповідачем було сплачено 8291,46 грн. (02.07.21).

Отже, на момент ухвалення заочного рішення по даній справі, сума заборгованості складала 75 688,54 грн., а не 83 980,00 грн., як стверджував позивач в своїй позовній заяві.

Згідно п.5 договору випливає, що позикодавець може відмовитись від договору лише в разі неповернення своєчасно суми позики (тобто до 26 січня 2022 року). Умови ж щодо односторонньої відмови позивача від зобов`язання через порушення відповідачем строків сплати періодичних платежів за договором, відсутні, або, в будь-якому випадку, є неконкретними та незрозумілими. В зв`язку із наведеним, заявлений 07.06.2021 року позивачем позов був передчасним.

В позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача за порушення зобов`язання за договором пеню у розмірі 3% річних на суму 303,70 грн. та неустойку у розмірі 10% за кожен день прострочення на суму 170 000,00 грн.

Підставою для стягнення неустойки є п. 5 договору, відповідно до якого позикодавець має право вимотати повернення частини позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати 10% неустойки від простроченої суми за кожен день прострочив.

Пеня встановлена позивачем в його позовній заяві за період прострочення з 27.04.2021 року по 03.06.2021 року, тобто за 44 дні. В зв`язку із тим, що згідно вимог п. 5 договору, вона мала б становити за цей період 369512,00 грн., позивач, посилаючись на ч. З ст. 551 Цивільного кодексу України, просить суд зменшити суму пені до 170000 грн.

Договором пеня відраховується від простроченої суми за кожен день прострочення. А не від всієї суми, яка залишилась до сплати боржником, як зазначає позивач.

В зв`язку із цим, розрахунок пені має бути наступним:

- за період несплати з 27 квітня по 26 травня, тобто за ЗО днів, сума заборгованості складала 2800 грн. 10% від цієї суми за даний період складає 8400 грн.

- за період несплати з 27 травня по 03 червня, тобто за 8 днів, сума заборгованості складала 5600 грн.. 10% від цієї суми за даний період складає 4480 грн.

Тобто, сума пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 27 квітня 2021 року по 03 червня 2021 року має складати 12 880 грн.

Заявлена позивачем сума пені у розмірі 170000 грн., що у два рази перевищує суму основного боргу за Договором, є явно неспівмірна можливим майновим тратам та негативним наслідкам, яких зазнав або міг зазнати позивач в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник просить суд поновити строк на перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року по цивільній справі №331/2971/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики; скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2021 року по цивільній справі №331/2971/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та призначити справу до судового розгляду.

В судовому засіданні передставник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пономаренко О.О. заяву підтримав з викладених у ній підстав, просив заочне рішення скасувати та призначити справу до судового розгляду.

Представник позивача Положенко О.В. проти задоволення заяви заперечував, вважав її необґрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити за таких підстав.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України,у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ухвалою суду від 14.06.2021 р., було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначене судове засідання в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на 07.10.2021 р. на 10-00 годин.

15.06.2021 р. судом на офіційному веб-сайті Судової влади України було здійснено оголошення про виклик до суду відповідача ОСОБА_1 на 07.10.2021 р. на 10-00 годин.

В зв`язку з неявкою до суду відповідача, слухання справи було відкладено на 16.12.2021 р. на 08-20 г.

07.10.2021 р. судом на офіційному веб-сайті Судової влади України було здійснено оголошення про виклик до суду відповідача ОСОБА_1 на 16.12.2021 р. на 08-20 г.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року по цивільній справі №331/2971/21 була задоволена позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до ст.-ст. 128,129 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З наведеного слід, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, до суду не з`явився, тобто, не скористувався своїми процесуальними правами, про причини неявки суд не повідомив.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оскільки, ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання без поважних причин, його посилання на докази, які, на його думку, мають істотне значення для правильного вирішення справи, не може бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Крім того, суд вважає причину пропущення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року, поважною, а тому приходить до висновку про поновлення заявнику строку на її подання.

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 16.12.2021 року по справі № 2/331/1794/2021, ЄУН 331/2971/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя М.В. Антоненко