Справа№592/1555/22
Провадження №2/592/1249/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Грибиниченко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш» про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та таким, що підлягає скасуванню, наказ АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» від 02.02.2021 № 189-к «Про звільнення»; поновити негайно його на роботі на посаді електрозварника ручного зварювання (зайнятого електрозварюванням виробів з підігрівом) 4 розряду цеху № 5, т/н 4208 АТ «Сумський завод «Насосенергомаш»; стягнути з АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі наказу № 189-к від 02.02.2021 його, електрозварника ручного зварювання (зайнятого електрозварюванням виробів з підігрівом) 4 розряду цеху № 5, т/н 4208, звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. До звільнення, маючи достатній досвід та підготовку для виконання трудових обов`язків: з 02.02.2012 до 03.02.2021 - працював електрозварником ручного зварювання 4 розряду, цех № 5. Відповідно до записів трудової книжки, запис від 17.05.2019 йому присвоєно суміжну професію - стропальник 2 розряду. Рішення про неможливість мною виконувати доручену йому роботу за фахом внаслідок втрати працездатності за своїми повноваженнями надані Державою та Законом Медичним спеціальним експертним комісіям (МСЕК). При цьому експертна комісія визначає ступінь втрати працездатності та визнає неможливість продовження працівником роботи за фахом, тому вона і визначена як «спеціальна». Наказ про звільнення не містить інформації та документів про прийняття рішення МСЕК на день звільнення, відповідач їх не мав. Підставою для його звільнення є висновки про стан здоров`я були, зроблені відповідачем на підставі результатів періодичного медичного огляду, довідка комісії ЛПЗ підприємства № 63 (без дати) з висновком: потребує переводу на іншу роботу за станом здоров`я та рекомендаціями комісії: потребує переводу на іншу роботу без впливу хімічних речовин. Комісія підприємства діагноз не встановлювала, лише зазначила перелік лікарів, у яких необхідно пройти обстеження та зазначила, що наявні підозри на профзахворювання. Отже, рекомендації не є кінцевим висновком, тобто при звільненні його з посади були порушені його права, які полягали у тому, що, не маючи висновку щодо наявності/відсутності у нього професійного захворювання, без встановлення діагнозу, відповідно до процедури визнання робітника таким, що не може виконувати свої обов`язки у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, яка регламентована порядком, затвердженим Наказом МОЗ України № 246 від 21.05.2007, зі змінами, внесеними Наказом МОЗ України та № 107 від 22.09.2017, відповідна комісія зобов`язана була направити його для проходження експертизи у спеціальному експертному лікувальному закладі, який відповідно до норми законодавства має право роботи такі висновки, при цьому роботодавець забезпечує за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників за своєю ініціативою, якщо стан здоров`я працівника не дає змоги йому виконувати свої трудові обов`язки. Довідка № 63 не містить діагнозу, не містить підтвердження профзахворювання, тобто, наявні обов`язкові підстави для направлення його на дообстеження, на МСЕК, однак замість МСЕК його звільнено. Вважає, звільнення відбулося без правових на те підстав, без переведення на легшу роботу. Так, попередження про наступне вивільнення від 22.01.2021, на яке посилається відповідач у листі на його звернення від 28.01.2021 (яке мені не пропонувалося, мною не заповнювалося, не було мені вручено) не відповідає вимогам ст.49-2 КЗпП України, оскільки його не було персонально попереджено про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці: його звільнили після «попередження» за 10 днів, а не за два місяці; заяви про його звільнення, яка б давала можливість скоротити термін попередження, він не подавав. Отже, відповідачем не вжито всіх заходів для переведення його на іншу роботу відповідно до рекомендацій ЛКК за станом здоров`я, йому також не пропонували пройти додатковий медогляд як адміністрація підприємства та і лікарі (на який направляє ЛКК, лікар відповідно до п. 2.18 Наказу МОЗ № 246 21.05.2007), від якого він не відмовлявся, а таки пройшов його самостійно, після звільнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш» - адвокат Скубира О.М. надав до суду відзив на позов в якому заперечує проти позову, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, в зв`язку з тим, що відповідно до наказу АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» від 02.02.2021 №189-к «Про звільнення» ОСОБА_1 звільнено 03 лютого 2021 року у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи (ст. 40 п. 2 КЗпП України). Як вбачається з Наказу, підставою звільнення ОСОБА_1 є Заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників AT «Сумський завод «Насосенергомаш» від 01.09.2020. В 2019 році на виконання пункту 2.2 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року № 246, відділом гігієни праці Управлення Держпраці у Сумській області був складений Акт визначення категорій працівників AT «Сумський завод «Насосенергомаш», які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду в 2020 році (витяг з Акту додається), в якому, в тому числі, зазначена посада ОСОБА_1 - «Електрозварник ручного зварювання (зайнятий електрозварюванням виробів з підігрівом)» (пункт 211 акту). На виконання пункту 2.3 Порядку та на підставі Акту Відповідачем був виданий наказ від 11.12.2019 №153-АГ «Про надання списків для медичного огляду робітників АТ», за результатами виконання якого складені відповідні списки. Відповідно до Списку працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам по цеху №5 у 2020 році, періодичному медичному огляду підлягає, в тому числі, електрозварник ручного зварювання (зайнятий електрозварюванням виробів з підігрівом) 4-го розряду ОСОБА_1 (пункт 80 списку), з підстав наявності на робочому місці нікелю (пункт 1.21 додатку 4 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій), оксиду заліза (пункт 1.9 додатку 4 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій), інфрачервоного випромінювання (пункт 5.2.2 додатку 4 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій), підвищеної температури повітря (пункт 5.9 додатку 4 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій), вимушеної робочої пози (пункт 6.1.5 додатку 4 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій), що підтверджується Картою умов праці «Електрозварник ручного зварювання (зайнятий електрозварюванням виробів з підігрівом)» цеху №5 (робочі місця 205-209), відповідно до якої на робочому місці ОСОБА_1 мають вплив наступні фактори виробничого середовища і трудового процесу: нікель Ni, нормативне значення 0,05, фактичне - 0,62; оксид заліза, нормативне значення 6,00, фактичне - 7,03; інфрачервоне випромінювання, нормативне значення 140, фактичне - 1120; температура повітря, нормативне значення - 16-27, фактичне - 39,2; вимушена робоча поза, а саме перебування у вимушеному положенні, нормативне значення до 25%, фактичне - 78,5%. З вищенаведеного вбачається, що в 2020 році ОСОБА_1 зобов`язаний був проходити періодичний медичний огляд. Відповідно до Заключного акту за результатами періодичного медичного огляду працівників AT «Сумський завод «Насосенергомаш» від 01.09.2020р. (далі - «Заключний акт»), у ОСОБА_1 встановлений діагноз «ХОЗЛ гр С ЛН 0-1 ст., Хр 2 бічний неврит сл нервів НПС 2 ст» (графа 7 пункту ЗО додатку до пункту 3.7 Заключного акту), в зв`язку з чим йому протипоказана робота в умовах наявності заліза оксиду (Д 4 п. 1.9) та нікелю (Д 4 п. 1.21) (графа 8 пункту ЗО додатку до пункту 3.7 Заключного акту) та він потребує переводу на іншу роботу за станом здоров`я (додаток до пункту 3.7 Заключного акту) (витяг з Заключного акту додаються). З огляду на вищевикладене, керуючись частиною 1 статті 170 КЗпП України, 22.01.2021 року Позивача було попереджено про можливе звільнення та запропоноване переведення на іншу роботу, згідно вакансій, існуючих на підприємстві, але ОСОБА_1 від переведення відмовився, про що було складено відповідний акт. Звільнення Позивача проведене Відповідачем з дотриманням процедури, передбаченої діючим законодавством України про працю, зокрема, отримано згоду Первинної профспілкової організації AT «Сумський завод «Насосенергомаш», членом якої був Позивач, на його звільнення (копія витягу додається), в день звільнення Позивачу видана належним чином оформлена трудова книжка, здійснено розрахунок, виплачена вихідна допомога, видана копія наказу, тощо.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову та просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.12.2019 було видано наказ № 153-АГ «Про надання списків для медичного огляду робітників АТ», за результатами виконання якого складені відповідні списки. Відповідно до Списку працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам по цеху №5 у 2020 році, періодичному медичному огляду підлягає, в тому числі, електрозварник ручного зварювання (зайнятий електрозварюванням виробів з підігрівом) 4-го розряду ОСОБА_1 (пункт 80 списку), з підстав наявності на робочому місці нікелю, оксиду заліза, інфрачервоного випромінювання, підвищеної температури повітря, вимушеної робочої пози, що підтверджується Картою умов праці «Електрозварник ручного зварювання (зайнятий електрозварюванням виробів з підігрівом)» цеху №5 (робочі місця 205-209) (а.с. 94-116).

Відповідно до Заключного акту за результатами періодичного медичного огляду працівників AT «Сумський завод «Насосенергомаш» від 01.09.2020 у ОСОБА_1 встановлений діагноз «ХОЗЛ гр С ЛН 0-1 ст., Хр 2 бічний неврит сл нервів НПС 2 ст», в зв`язку з чим йому протипоказана робота в умовах наявності заліза оксиду та нікелю, та він потребує переводу на іншу роботу за станом здоров`я (а.с. 117-124).

22.01.2021 ОСОБА_1 було попереджено про можливе звільнення та запропоноване переведення на іншу роботу, згідно вакансій, існуючих на підприємстві, але ОСОБА_1 від переведення відмовився, про що було складено відповідний акт (а.с.125-128).

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина 2 статті 40 КЗпП України).

Як роз`яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв`язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі.

Таким чином, з системного аналізу вищевказаних норм трудового законодавства вбачається, що роботодавець може звільнити працівника у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, лише у випадках: відсутності вакантного робочого місця, посади, на які повинен перевести роботодавець працівника відповідно до медичного висновку; за умови відмови працівника від переведення на іншу легшу роботу згідно з рекомендаціями медичного висновку відповідно до вимог статті 170 КЗпП України; якщо згідно з медичним висновком працівник визнається непрацездатним i не визначаються види робіт, які він може виконувати в силу такої його працездатності та необхідності охорони його здоров`я.

Оскільки звільнення на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України належить до випадків розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця чи уповноваженого ним органу, воно допускається лише за наявності попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Протоколом засідання профспілкового комітету № 3 за січень 2021 року було постановлено дати згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 (а.с. 129-130).

Таким чином, у зв`язку з відмовою позивача від переведення на іншу роботу у відповідача виникло право звільнити вказаного працівника на підставі п.2 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до наказу від 02.02.2021 № 189-К ОСОБА_1 звільнено з 03.02.2021 у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного місячного середнього заробітку (а.с 16).

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання незаконним наказу та поновлення позивача на роботі.

У зв`язку з відсутністю підстав для визнання незаконним наказу та поновлення позивача на роботі відсутні підстави для стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш» про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 16.09.2022.

Суддя В.Б. Князєв