Справа № 538/874/22
Провадження № 2/538/288/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 і просить з урахуванням уточненої позовної заяви визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою по АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . У належному йому будинку, окрім нього, зареєстровані: донька ОСОБА_3 та пасинок (син дружини від першого шлюбу) ОСОБА_2 . У 2018 році ОСОБА_2 з квартири виїхав на заробітки до РФ, та з того часу у належній йому квартирі без поважних причин він не проживає, не несе витрат на його утримання, будь-які його особисті речі у будинку відсутні. Будь-яких перешкод у користуванні житлом він відповідачу ніколи не чинив. Наявність реєстрації відповідача у належній йому квартирі змушує його нести додаткові витрати на утримання житла, оскільки він не сплачує житлово-комунальні послуги, а також позбавляє його можливості у повній мірі реалізувати свої права, а саме він не має можливості отримати субсидію на оплату житлово - комунальних послуг, так як для призначення субсидії до розрахунку сукупного доходу домогосподарства включається середньомісячний дохід всіх зареєстрованих осіб. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того останній не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому він, як власник житла вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Ухвалою суду від 05.08.2022р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 31.08.2022 р. підготовче провадження у вказаній справі було закрито, і справу призначено до судового розгляду по суті, задоволено клопотання позивача про виклик до суду та допит свідків.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав суду пояснив обставини, викладені в ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи з його обов`язковою участю не надавав.

Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 23.06.2006 року та Витягу з Державного реєстру правочинів, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 7, 8).

Згідно розпорядження Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області № 33 від 19.02.2016 "Про перейменування АДРЕСА_4 " перейменована на вулицю "Мічурінська" (а.с.18).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лохвицької міської ради № 637 від 06.04.2022р., ОСОБА_1 , 1975 р.н, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ; за даною адресою також зареєстровані: дочка - ОСОБА_4 , 2010 р.н, ОСОБА_2 , 1992 р.н (а.с. 9).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 07.04.2022р., ОСОБА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; і має такий склад сім`ї: дочка - ОСОБА_4 , 2010 р.н, ОСОБА_2 , 1992 р.н. У квартирі по АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 , 1975 р.н, дружина ОСОБА_3 , 1972 р.н., дочка ОСОБА_4 , 2010 р.н. Син дружини ОСОБА_2 , 1992 р.н не проживає за вказаною адресою з жовтня 2018 року, особисті речі відсутні (а.с.10).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є дружиною позивача, а ОСОБА_2 її син від першого шлюбу, ще в 2018 році ОСОБА_5 виїхав в РФ, там отримав вже мабуть громадянство РФ, раніше раз в рік приїжджав до них, а потім через карантин і війну взагалі перестав їздити. І через війну приїхати, щоб самостійно знятися з реєстрації, він не може.

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 405 ЦК України, на які посилається і позивач обґрунтовуючи позовні вимоги.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цієї особи в судовому порядку такою, що втратила права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81,141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29 вересня 2022 р.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота