Справа № 680/346/22
№2/680/148/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

представника позивачки адвоката Солов`я О.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду зі вказаним позовом до відповідача мотивуючи його тим, що 12 липня 2001 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області №680/726/20 від 29 грудня 2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час шлюбу сторонами було придбано домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане майно є спільною сумісною власністю, оскільки придбане під час шлюбу, а тому просить його поділити, а саме: визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та припинити спільну сумісну власність на дане домоволодіння, розділити судові витрати.

Ухвалою суду від 13 червня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог, не встановлено.

Частина 1 статті 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2020 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.10).

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 21 грудня 2006 року ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_1 (а.с.63-64).

Вказане домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_1 згідно із Витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с.66).

Згідно із звітом про оцінку майна №30052022_300502 від 30 травня 2022 року ринкова вартість житлового будинку садибного типу загальною площею 117,6 кв.м. в тім числі житлова площа 52,5 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 становить 82300,0 грн. (а.с.21-52).

Відповідно до частини першої статті 60 CK України, майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений, як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно із положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток.

З наведеного вище, суд дійшов висновку, що об`єкт спільної сумісної власності подружжя домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя у спільному майні, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 частину.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на Ѕ частини житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 та припинити спільну сумісну власність на дане домоволодіння.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя О. І. Яцина