КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3798/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Венгаренко Тетяни Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року у складі судді Трусової Т.О.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позов обґрунтовувала тим, що під час шлюбу з відповідачем вони придбали квартиру АДРЕСА_1 та рухоме майно, що знаходиться у ній, а тому просила здійснити поділ спільного сумісного майна, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 його частину.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року прийнято відмову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині вимог про поділ рухомого майна, закривши провадження у справі в цій частині.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року позов задоволено. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,9 кв.м., жилою площею 21,4 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 10744/РН-К, виданий 03.06.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,9 кв.м., жилою площею 21,4 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 10744/РН-К, виданий 03.06.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Додатковим рішенням від 13.05.2021 суд вирішив питання про судові витрати.

У серпні 2021 відповідач в особі представника Венгаренко Т.А. звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до отриманого відповідачем 19.07.2021 копії технічного паспорта, загальна площа спірної квартири становить 50,5 кв.м. та внаслідок реконструкції змінились її певні технічні характеристики, зокрема, збільшилась площа кухні та зменшилась площа вбиральні.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09.09.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Венгаренко Т.А. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування та встановлення обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви та яким скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року відмовивши в позові.

Зазначено, що після прийняття вищезазначеного рішення та набрання ним законної сили, а саме 21 липня 2021 року відповідачу стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.

Висновок суду першої інстанції про те, що обставини на які посилається відповідач, не є нововиявленими не відповідає дійсності, оскільки квартира, яку суд першої інстанції розділив як спільне майно подружжя, перестала існувати після проведення реконструкції, новостворений об`єкт не був зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства, отже, неіснуючий об`єкт нерухомості не може бути предметом судового розгляду.

Окрім того, адвокат зазначає, що ухвалою від 05.10.2018 позов ОСОБА_2 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - надання квитанції про доплату судового збору. В матеріалах справи відсутня квитанція про спалу судового збору у розмірі 5286 грн., тому така позовна заява мала бути залишена без розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу не найшло.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час якого, судом повідомлялися належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності сторін.

Колегія суддів перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається із цивільної справи, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2019 року позов задоволено. В порядку поділу спільного сумісного майна визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 право власності за кожним на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається відповідач, не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України й підстав для перегляду рішення суду першої інстанції за цих обставин не дають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх законними і обґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справ; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначення обставин нововиявленими необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (пункти 7.4-7.5 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі N 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (п. п. 26-28 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року).

Так, подаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідач, посилається на те, що відповідно до отриманої ним 19.07.2021 копії технічного паспорта загальна площа спірної квартири становить 50,5 кв.м. та внаслідок реконструкції змінились її певні технічні характеристики, зокрема, збільшилась площа кухні та зменшилась площа вбиральні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що у своєму позові ОСОБА_2 просила здійснити поділ спільного сумісного майна, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 його частину.

А тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що предметом позову у даній справі була вимога про поділ об`єкта житлової нерухомості шляхом визначення ідеальних часток кожного з подружжя у праві власності на нього, технічні характеристики спірної квартири не мають жодного значення для вирішення справи і не відносяться до предмету доказування у ній.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для перегляду за ново виявленими обставинами судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Венгаренко Тетяни Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: