Провадження № 2-о/185/35/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.,

присяжних Борисенко Т.В.

Акімової Е.М.

за участю секретаря судового засідання Величко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про оголошення фізичної особи померлою,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з даною заявою про оголошення особи померлою, зазначивши, що що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. З 30 вересня 2006 року відомостей про місце її проживання та перебування немає. Він декілька раз звертався до поліції для отримання відомостей про можливе місцезнаходження ОСОБА_2 , було встановлено що в жовтні 2006 року остання поїхала на заробітки до Єкатеринбургу, РФ. Деякий час спочатку вона телефонувала, а потім перестала телефонувати, не писала листів не приїздила. До теперішнього часу її місцезнаходження не відомо, жодних відомостей про неї немає. Він з 2006 року залишився з двома дітьми.

Просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1 померлою.

В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву та надав пояснення за змістом своїх вимог. В подальшому, в зв`язку з введенням на території України воєнного стану та неможливістю прибути в судове засідання - надав заяву про розгляд за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 Про судове рішення у цивільній справі , враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Ващенко проти України (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

З матеріалів справи вбачається, що з 25 травня 1985 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі зареєстрованому Смоленською сільською радою Чернигівського району, Чернигівської області.

Від шлюбу мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі договору купівлі-продажу від 21.02.1996 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.01.2020 та 27.07.2020 року засвідчено факт не проживання за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 30 вересня 2006 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року (справа № 185/5245/20, провадження № 2-о/185/273/20) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 - визнано безвісно відсутньою з вересня 2006 року.

За відомостями Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (лист №91-24775/0/15-22-вих. від 09.09.2022 року) відомостей про перетин державного кордону України, лінії розмежування з Донецькою, Луганською областю та АРК у період з 09.09.2017 року по 09.09.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не виявлено.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України.

Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої є невідомим.

В п. 13постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення , зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно з ч. 3ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Отже, оскільки ОСОБА_2 як за місцем свого постійного проживання так і в будь-якому іншому місці не з`явилася з 2006 року, то на даний час є всі підстави для оголошення її померлою.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_2 точно встановити неможливо, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 46,47 ЦК України, ст. ст. 212-215, 235, 248, 249 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про оголошення фізичної особи померлою- задовольнити.

Оголосити померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1 - безвісно відсутньою з вересня 2006 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І. С. Шаповалова

Присяжні Т.В.Борисенко

Е.М.Акімова