Ухвала

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 752/9653/20

провадження № 61-7461ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пшеничного Олексія Олексійовича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна, про визначення частки майна у праві спільної сумісної власності, що підлягає спадкуванню, та визнання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на автомобіль Opel Vivaro 2011 року випуску, об`єм двигуна 1,9, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становила 1/2, та визнати за нею право на спадкування 1/2 частки автомобіля Opel Vivaro 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 10 червня 2020 року, а саме - скасовано арешт і заборону вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та обтяження автомобіля Opel Vivaro 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року (повний текст якої складено) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пшеничного О. О. залишено без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року - без змін.

04 серпня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Пшеничний О. О. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Адвокат Пшеничний О. О. також заявив клопотання про поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, посилаючись те на він як представник ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови апеляційного суду 08 липня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2022 року визнано наведені у клопотанні представника ОСОБА_1 - адвоката Пшеничного О. О. підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, в якій навести інші підстави для його поновлення та надати відповідні докази, а також - сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 3 363,20 грн. Заявнику також було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Відмовляючи в задоволенні клопотання адвоката Пшеничного О. О. про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд виходив з того, що ОСОБА_1 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, однак в розпорядженні Верховного Суду відсутня інформація про отримання чи неотримання нею копії постанови Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року на її офіційну електронну адресу, тому заявнику необхідно надати таку інформацію Верховному Суду.

29 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пшеничний О. О. подав засобами електронного зв`язку заяву про усунення недоліків, до якої додав копію квитанції про сплату судового збору і в якій заявив клопотання про поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду не надходила на електронну пошту та поштову адресу ОСОБА_1 , а була надіслана йому (адвокату Пшеничному О. О.) згідно із супровідним листом Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року вих. № 22-ц/824/6131/2022 на його електронну пошту (яка зазначена у вказаному супровідному листі як адреса одержувача) 08 липня 2022 року, що підтверджується скриншотом вхідного повідомлення від Київського апеляційного суду.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

З огляду на те, що адвокат Пшеничний О. О. обґрунтував пропуск строку на касаційне оскарження ненаправленням ОСОБА_1 повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року, а в розпорядженні Верховного Суду немає доказів, які спростовували б зазначені обставини, враховуючи, що адвокат Пшеничний О. О. отримав копію вказаного судового рішення на його електронну пошту 08 липня 2022 року, що підтверджено доданими до заяви про усунення недоліків доказами, виходячи зі змісту частини другої статті 390 ЦПК України щодо права заявника на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року. При цьому Верховний Суд взяв до уваги, що за змістом пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України докази, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції додаються до касаційної скарги - за наявності, а також врахував закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Пшеничний О. О. вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2020 року у справі № 753/12946/15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Пшеничний О. О. зазначив, що суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга також містить посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, однак формальне посилання заявника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та без наведення переконливих аргументів на підтвердження цих обставин не може бути підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Враховуючи призначення Верховного Суду, який є судом права, та з огляду на зміст пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України метою відкриття касаційного провадження на підставі наведеної процесуальної норми є формування судової практики щодо застосування норм права, а не надання оцінки правильності застосування норм права у спірних правовідносинах.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Пшеничного Олексія Олексійовича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пшеничного Олексія Олексійовича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року.

Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 752/9653/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна, про визначення частки майна у праві спільної сумісної власності, що підлягає спадкуванню, та визнання права на спадкування.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 07 жовтня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко