Справа № 188/73/22
Провадження № 2/188/276/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

188/73/22

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18.06.1991 він придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу будинку від 18.06.1991року.

20 січня 2014 року за згодою позивача, у вказаному житловому будинку був зареєстрований ОСОБА_2 1984 р.н., який є племінником позивача.

За адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ніколи не проживав.

З січня 2014 року ОСОБА_2 проживає в місті Павлоград Дніпропетровської області за невідомою позивачу адресою.

ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку без поважних причин, про що складено Акт проведення перевірки факту проживання гр. ОСОБА_2 від 10.08.2021 депутатом Миколаївської сільської ради Подципком Олександром Миколайовичем.

Крім того, відповідач не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в житловому будинку не має і взагалі будинком не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач та інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Реєстрація відповідача в будинку створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача здійснює позивач, не має можливості повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг та інше.

Позивач звертався до органів Державної міграційної служби з проханням зняти з реєстрації відповідача, але йому повідомили, що такі дії можливо вчинити лише після особистого звернення відповідача до відповідних органів.

Добровільно знятися з реєстрації за вказаною вище адресою відповідач відмовляється.

В зв`язку з обмеженням у здійсненні права користування та розпорядження своїм нерухомим майном просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке йому не належить на праві власності.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час місце та дату розгляду справи вважається належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендовані повідомлення №190 та №477.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, вимоги ч.10.ст.187 ЦПК України судом виконано.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні у позовній заяві доказаними і такими що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №304720154 від 12.07.2022 року, копії договору купівлі-продажу будинку, довідки КП ПМБТІ право власності на будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , позивачу по справі.

Актом проведення перевірки факту проживання від 10.08.2021 року, складеним депутатом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області в присутності двох свідків, підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , за данною адресою не проживає з 2014 року.

Відповідно до довідки, виданної виконкомом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 19.01.2022 року № 25, підтверджається факт реєстрації у вищевказаном домоволодінні гр. ОСОБА_2 1984 р.н.

Відповідач за адресою не проживає понад 7 років, факт реєстрації його місця проживання за вищевказаною адресою порушує право власника на володіння і розпорядження його нерухомим майном.

У відповідності до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України Про власність, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном .

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Суд керується нормами житлового кодексу, відповідно до ч.3 ст.98 Житлового кодексу, тимчасової жильці на вимогу наймача або членів сім`ї, які проживають разом з ним зобов`язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.99 тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. та п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. із змінами і доповненнями від 17.12.2003 року - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи або рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Висновку суду не суперечить Правовій позиції викладені у Постанові КЦС ВС від 02.12.2020 у справі № 754/11532/19, аналіз статті 71 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Позивачем доведено, що відповідач понад 5 років відсутній у жилому приміщенні без поважних причин.

Крім того, судові витрати при подачі позову сплачені позивачем слід стягнути з відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір

покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд повно і всебічно з`ясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і прийшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.48 ЗУ "Про власність ", ст. 99 ЖК України ст.ст. 15, 48, 383, ч.2ст.386, 391, 405 ЦК України , Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. ст.ст. 4, 89, 133, 141, 258, 264-265, 280-282 ЦПК України суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 1984 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 1984 року народження зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 сплачений ним судовий збір в сумі 992.40 грн.за подання позову до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна