Справа № 344/3368/21
Провадження № 2/344/2574/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі с/з: Маланія Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ТзОВ Фінансова компанія Європошта до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту №584 від 07.03.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ ФК Європошта (надалі Позивач) звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 (надалі Відповідач) про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з Відповідача на користь ТзОВ ФК Європошта заборгованість у розмірі 60 034,99 грн., яка складається з:

- прострочена заборгованість по кредиту 9 234,31 грн;

- прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом 49 092,34 грн;

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» (далі Позивач або Кредитор) та ОСОБА_1 (далі Відповідач або Позичальник) було укладено договір фінансового кредиту № 584 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до Кредитного договору (п.п.2.1.-2.3.) ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35 від розміру кредиту.

Представником Позивача подано заяву, про розгляд справи у їх відсутності, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у заяві про перегляд заочного рішення та заяві про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З позовної заяви вбачається, що 07 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» (далі Позивач або Кредитор) та ОСОБА_1 (далі Відповідач або Позичальник) було укладено договір фінансового кредиту № 584 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до Кредитного договору (п.п.2.1.-2.3.) ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35 від розміру кредиту.

Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту.

Кінцевий термін повернення кредиту встановлено 21 березня 2019 року ( п. 3.2 Кредитного договору).

Підписавши Кредитний договір, Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати свої зобов`язання у повному обсязі в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором (п. 1.1.).

Позичальник підтвердив свою згоду з умовами Кредитного договору, підписавши графік платежів з погашення кредиту та сплати процентів. Також Позичальник своїм підписом підтвердив те, що він ознайомився з інформацією про сукупну вартість кредиту для споживача. Ці документи додаються до позовної заяви.

Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором 10 000,00 грн. , що підтверджується видатковим касовим ордером №30 від 07.03.2019 року.

Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 Кредитного договору Позичальник повинен сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, а саме, не сплачує платежі з погашення кредиту та сплати процентів в терміни, визначені згідно графіка платежі з погашення кредиту та сплати процентів, порушуючи умови Кредитного договору та ст.ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України.

У зв`язку з порушенням зобов`язання за Кредитним договором Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом, у якому зазначено, що Відповідач станом на 02.02.202021 року має заборгованість у розмірі 60 034,99 грн., яка складається з:

прострочена заборгованість по кредиту 9 234,31 грн;

- прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом 49 092,34 грн.

- пеня-1 708,34 грн.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Як встановлено Судом, ОСОБА_1 неналежно виконував взяті на себе за договором фінансового кредиту №584 від 07.03.2019 року зобов`язання, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, а саме: копія Договору фінансового кредиту № 584 від 07.03.2019 року з графіком платежів з погашення кредиту та інформацією про сукупну вартість кредиту; додатковий договір №1 від 18.03.2019, додатковий договір №2 від 29.03.2019, додатковий договір №3 від 11.04.2019, додатковий договір №4 від 25.04.2019 року, додатковий договір №5 від 07.05.2019, додатковий договір №6 від 21.05.2019, додатковий договір №7 від 04.06.2019, додатковий договір 38 від 18.06.2019, додатковий договір №9 від 02.07.2019, додатковий договір №10 від 17.07.2019, додатковий договір 311 від 31.07.2019, додатковий договір №12 від 15.08.2019, видатковий касовий ордер від 07.03.2019 року.

Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним договором в частині тіла кредиту Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договір фінансового кредиту № 584 від 07.03.2019 року належним чином та у встановлені строки.

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Щодо відсотків за користування кредитом, Суд зауважує наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, вимоги фінансової установи про стягнення з відповідача процентів після закінчення строку кредитування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Відповідно до додаткової угоди №12 від 15.08.2019р. договору фінансового кредиту від 07.03.2019р. було внесено зміни до п. 3.2. Договору та викладено його у новій редакції, а саме визначено, що строк повернення кредиту 29.08.2019р., що становить 14 днів.

Відповідно до графіка платежів та сплати відсотків до Договору дата повернення боргу визначена як 29.08.2019р.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем, відсотки за користування кредитом в сумі 49092,36 грн. нараховані ним в період-із 16.08.2019р. по 02.02.2021 року (537 днів), тобто фактично за період, який виходить за межі строку кредитування визначеного Договором.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, вважає, що заявлена позикодавцем ТзОВ «Фінансова компанія «Європошта» (позивач) вимога в частині стягнення з Відповідача заборгованості по прострочених процентах за користування кредитом поза межами строку кредитування за період з 16.08.2019р. по 02.02.2021 року в розмірі 49092,36 грн. є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Усі інші проценти за користування кредитом відповідачем було сплачено, що підтверджується самим позивачем згідно своїх розрахунків.

Також представник відповідача подав письмову заяву 25.072022 року через канцелярію суду про застосування строків позовної давності, в якій зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення пені, пред`явлені із порушенням строків позовної давності та не підлягають задоволенню, обґрунтувавши, що в ідповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частина 2 цієї статті передбачає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 6.4. Кредитного договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 Договору, Позичальник повинен сплатити кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожен день прострочення/ повернення кредиту.

Відповідно до розрахунку пені, який міститься в позовній заяві, позивачем нараховано пеню за строк з 18.07.2019 по 18.07.2019,16.08.2019 по 16.08.2019, 30.08.2019 по 29.02.2020р.

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст.. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків встановленими статтями 253 255 ЦК України.

Згідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць

та число останнього року строку.

Позовну заяву подано до суду 02.03.2021 року згідно відмітки на поштовому конверті.

Таким чином позивачем пропущено строк позовної давності щодо пред`явлення вимог по стягненні пені.

Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на 02.02. 2021 року стягнено з ОСОБА_1 підлягає заборгованість у розмірі 9 234,31 грн; яка складається з:

-прострочена заборгованість по кредиту 9 234,31 грн;

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір пропорційно до задоволених позовних виог в розмірі 349,16 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ТзОВ Фінансова компанія Європошта до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту №584 від 07.03.2019 року , задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» , рах. № НОМЕР_2 , МФО 380805, адреса: вул. Вовчинецька, 9, м. Івано-Франківськ, заборгованість за договором фінансового кредиту № 584 від 07.03.2019 року в розмірі 60 034,99 грн. ( шістдесят тисяч тридцять чотири гривні) 99 коп., яка складається з:

-простроченої заборгованості по кредиту 9 234,31 грн;

3.В задоволенні решти позовних вимог,- відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» , рах. № НОМЕР_2 , МФО 380805, адреса: вул. Вовчинецька, 9, м. Івано-Франківськ витрати по сплаті судового збору в розмірі 349,16 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Домбровська Г.В.

Повний текст рішення складено і підписано 05.09.2022 року.