Справа № 450/3500/18 Головуючий у 1 інстанції Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/40/20 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року в складі судді Мусієвського В.Є. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третьої особи Пустомитівської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

встановив:

У жовтні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третьої особи Пустомитівської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, просили усунути їм перешкоди у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання відповідачів перенести паркани відповідно до правовстановлюючих документів на їхні земельні ділянки.

Вимоги обгрунтовували тим, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2093 га, кадастровий № :01:002:0398 в м. Пустомити Львівської області. Зазначена ділянка межує від точки "А" до точки "Б" з земельною ділянкою ОСОБА_6 , кадастровий № :01:002:0350, від точки "Б" до точки "В" з земельною ділянкою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кадастровий № :01:002:0311, від точки "В" до точки "Г" з земельною ділянкою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , якій не присвоювався кадастровий номер, від точки "Г" до точки "Д" з землями міської ради, від точки "Д" до точки "А" з земельною ділянкою ОСОБА_3 , кадастровий № :01:002:0187. ОСОБА_6 належить житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий № :01:002:0350, з якою від точки "А" до точки "Б" межують землі загального користування, від точки "Б" до точки "В" землі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кадастровий № :01:002:0311, від точки "В" до точки "Г" землі ОСОБА_1 , кадастровий № :01:002:0398, від точки "Г" до точки "А" землі ОСОБА_3 , кадастровий № :01:002:0187.

При цьому, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , шляхом встановлення парканів самовільно захопили частину належних позивачам земельних ділянок, технічна документація на земельну ділянку ОСОБА_3 розроблена всупереч встановленим нормам і правилам, оскільки на кадастрових планах відсутнє погодження територіального органу Держгеокадастру (на час виготовлення у 2009 році Держкомзему).

На замовлення позивачів сертифікованим інженером-землевпорядником виконано план території земельних ділянок у АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_3 самовільно захопив частину земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0037 га та частину земельної ділянки ОСОБА_6 площею 0,0033 га, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 захопили частину земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0003 га та частину земельної ділянки ОСОБА_6 площею 0,0010 га шляхом встановлення парканів. Вважають таке захоплення незаконним та протиправним, просили позов задовольнити.

Протокольною ухвалою від 09 вересня 2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_7 про виключення ОСОБА_6 зі складу співпозивачів та про допит свідків, ОСОБА_6 виключено зі складу співпозивачів, постановлено провести допит свідків, відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів про зупинення провадження у справі

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

Стверджує, що стороною позивача надано суду першої інстанції належні та допустимі докази створення відповідачами перешкод в користуванні позивачем належними йому земельними ділянками, шляхом розміщення їхніх парканів на земельних ділянках, власником якиї є позивач.

Вважає, що висновки суду не відповідають викладеним в матеріалах справи обставинам.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Одночасно з апеляційною скаргою представник позивача ОСОБА_2 подала клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, яке не було можливості заявити у суді першої інстанції, оскільки позивач звернувся за правовою допомогою до Адвокатського об`єднання «Лемеха та Партнери» після ухвалення оскаржуваного рішення. Вважає, що для обставин, які підлягають встановленню по даній справі, щодо визначення розташування меж земельних ділянок та розміщення відносно них парканів відповідачів, необхідні спеціальні знання.

Просила призначити судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам ТзОВ «Галсвіт» (м. Львів, вул. Чайковського, 8).

На вирішення експерту просить поставити такі питання:

-Чи відповідає фактичне розташування парканів відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відносно меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0398 та :01:002:0350 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1 , розробленому СПд ОСОБА_9 у 2017 році?

-Чи є порушенням меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0398 та :01:002:0350 відповідно до правовстановлювалиних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки зі сторони відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ?

-На яких (чиїх) земельних ділянках фактично розташовані паркани відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ?

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54).

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- Чи відповідає фактичне розташування парканів відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відносно меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0398 та :01:002:0350 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1 , розробленому СПД ОСОБА_9 у 2017 році?

- Чи є порушенням меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0398 та :01:002:0350 відповідно до правовстановлювалиних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки зі сторони відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ?

- На яких земельних ділянках фактично розташовані паркани відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ?

Обов`язок оплати вартості проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов"язків, передбачених ст.ст. 384, 385 КК України.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

12.01.2022 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, оскільки сторони дійшли мирного врегулювання спору, а саме узгодили всі межі земельних ділянок, відтак спір про право відсутній. Наслідки відмови від апеляційної скарги йому зрозумілі, просить апеляційне провадження закрити.

Ухвалою судового засідання від 15 березня 2022 року поновлено провадження у справі.

В судове засідання учасники справи не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву необхідно задовольнити враховуючи таке.

За змістом частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, у ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Підписання та подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 рокупідписана представником позивача ОСОБА_2., яка діяла на підставі ордеру серія ЛВ № 181120 (т. 1 а.с. 264).

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви чи клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 5 ст. 364 ЦПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 364 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Колегія суддів виходить з того, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відмова від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження суперечить інтересам апелянта ОСОБА_1 чи інших учасників справи, не встановлено таких і апеляційним судом.

Крім цього, немає інших апеляційних скарг та осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, а також відсутні обставини, передбачені ч. 5 ст. 206 ЦПК України.

Зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що статтями 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними права щодо предмета спору на власний розсуд, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги, яка подана у його інтересах адвокатом ОСОБА_2. та закрити апеляційне провадження у даній справі з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст. 260, п. 1 ч. 1 ст. 362, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третьої особи Пустомитівської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 15 березня 2022 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк