Справа № 676/3754/22
Номер провадження 2/676/1706/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог вказує, що є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 19.12.1997 року. Відповідач є донькою позивача, зареєстрована як член сім`ї, однак за вказаною адресою не проживає з 1994 року, комунальні платежі та витрати на обслуговування житла не сплачує, речей належних відповідачу в квартирі не має. Відповідач фактично змінили місце постійного проживання, але знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачам перешкоди у володінні та розпорядженні своєю власністю, в отриманні субсидії на оплату комунальних послуг. Тому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.07.2022 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.08.2022 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій позов визнала не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 19.12.1997 р. ОСОБА_2 отримав у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки № 1269 про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 27 липня 2022 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Актами перевірки паспортного режиму від 26.07.2022 р., 23.01.2012 р., 24.05.2016 р., 30.07.2019 р., встановлено, що ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрована, але не проживає з 2012 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суду проказали, що ОСОБА_3 не проживає в квартирі тривалий час, більше десяти років, не приїздила за цей час жодного разу. Зі слів ОСОБА_2 відомо, що вона постійно проживає за кордоном, її речей в квартирі немає, за житло комунальні послуги не сплачує. Будь-яких конфліктів з приводу перешкод ОСОБА_3 у користуванні житлом не було. ОСОБА_3 не намагалася вселитись в квартиру.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України, статті 156 ЖК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Аналіз приведених норм закону дає підстави для висновку про те, що право користування жилим приміщенням, що належить громадянинові на праві власності, нарівні з власником виникає у членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним.

Судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, що підтверджено в судовому засіданні показами свідків та визнано відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважної причини понад один рік. За таких обставин визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою не може вважатись порушенням права відповідача на житло.

Реєстрація відповідача за адресою позивача чинить перешкоди позивачу у володінні та розпорядженні майном.

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 128, 141, 263-265 ЦПК України, ст..ст. 317, 321, 391, 406 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 серпня 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.