Справа № 465/4754/19 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/684/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 лютого 2022 року у складі судді Грабовського В.В. в справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У січні 2022 року заявник ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Русенка Р.І., звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи заяву покликався на те, що заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада 2019 року стягнено з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 21.10.2010 в розмірі 32556 грн. 83 коп. та стягнено витрати, понесені при сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. На виконання вканого рішення видано виконавчі листи.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 12 січня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, рішення суду від 20 листопада 2019 року скасовано, справу призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13 квітня 2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.10.2010 року у розмірі 117,60 грн.- за простроченим тілом кредиту та 6,91грн. судового збору. Вказане рішення набрало законної сили 14.05.2021 та добровільно виконане.

У грудні 2021 року відповідачу стало відомо, що 11.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП 61246927 на підставі виконавчого листа № 465/4754/19, а 16.11.2021 з його рахунку приватним виконавцем стягнуто усі грошові кошти, що знаходилися на цьому рахунку. 13.12.2021приватний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із скасуванням судового рішення, на підставі якого стягувачу був виданий виконавчий лист. Згідно із цією постановою, в ході примусового виконання з боржника було стягнуто та перераховано стягувачу 13 330, 39 грн.

Заяву про поворот виконання рішення до винесення 13 квітня 2021 року судом рішення суду ОСОБА_2 не подавав, питання про поворот виконання не ставив, оскільки не знав про наявність відкритого виконаного провадження. Грошові кошти стягнуто приватний виконавецм з рахунку боржника лише 16.11.2021.

Враховуючи вищенаведене, просив суд допустити поворот виконання рішення суду та стягнути з позивача на його користь 13 330 грн.39 коп.

Оскаржуваною ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28 лютого 2022 року заяву задоволено.

Допущено поворот виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.11.2019 у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 13 330, 39 грн.

Не погоджуючись з даною ухвалою, таку в апеляційному порядку оскаржив АТ КБ «Приватбанк» в особі представника Власенка А.О.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що ухвала є незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Зокрема, вказує на те, що до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, що стягнуту за раніше прийнятим судовим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Проте, відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин. Натомість, суд обґрунтував ухвалу посиланням на один непрямий доказ - сплату заборгованості за кредитним договором. Звертає увагу, що подання позову не перериває дію кредитного договору. Оскільки з моменту подання позову у 2019 році сума заборгованості збільшилася, усі кошти були законно відправлені на погашення заборгованості.

Просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 лютого 2022 року та постановити нову, якою відмовити відповідачу в повному обсязі у задоволенні заяви про поворот виконання рішення. Судові витрати покласти на відповідача.

Правом на подачу відзиву заявник не скористався.

Учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи таке.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про поворот виконання заочного рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада 2019 року, суд першої інстанції зважаючи на скасування вказаного рішення та постановлення нового про задоволення вимог Банку у меншому розмірі, дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність підстав для застосування повороту виконання рішення та стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на користь 13 330 грн. 39 коп. в порядку повороту виконання рішення сплачених сум.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.11.2019 у справі № 465/4754/19 з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.10.2010 року у розмірі 32 556, 83 грн., яка складається з: 117, 60 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 26057, 62 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 4355, 09 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1526, 52 грн. - штраф (процентна складова), а також 1921, 00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 12.01.2021 рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.11.2019 скасовано, справу призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.04.2021 з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.10.2010 року у розмірі 117, 60 грн. за простроченим тілом кредиту, та 6,91 грн. судового збору. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. від 13.12.2021 року закінчено виконавче провадження ВП №61246927 з виконання виконавчого листа №465/4754/19 у зв`язку зі скасуванням рішення Червоноградського міського суду від 20.11.2019 , на підставі п.5 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові зазначено, що у ході примусового виконання з боржника було стягнуто та перераховано стягувачу 13330, 39 грн.

13 січня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про поворот виконання та вказував, що в рамках виконання судового рішення з нього на користь банку було стягнуто 13 330 грн. 39 коп. заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року N 13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві стягнене з нього за скасованим рішенням.

За загальними правилами доказування згідно статті 81 ЦПК України на кожну сторону покладається обов`язок довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено із постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. від 13.12.2021, виконавче провадження ВП № 61246927 з виконання виконавчого листа № 465/4754/19 закінчено у зв`язку зі скасуванням рішення Червоноградського міського суду від 20.11.2019, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Також, у постанові зазначено, що у ході примусового виконання з боржника було стягнуто та перераховано стягувачу 13330, 39 грн.

Дана обставина не спростована стягувачем.

Сама по собі відсутність документа, який підтверджує те, що суму списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем, не є підставою для відмови у повороті виконання судового рішення, оскільки під час виконавчого провадження приватним виконавцем стягнуто та перераховано стягувачу 13330, 39 грн., належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною апелянта апеляційному суду не надані, відтак вказана сума відповідно до положень статті 444 ЦПК України підлягає стягненню з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 .

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що скасування судового рішення на підставі якого було проведено стягнення коштів з ОСОБА_2 , не є підставою для задоволення заяви про поворот виконання рішення, оскільки не звільняє останнього від виконання кредитного зобов`язання, то такі є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2022 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк