ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5036/22 Справа № 0417/663/2021 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання відносно боржника ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням суду позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором та судовими витратами у розмірі 284 307, 01 грн. Станом на дату звернення заявника, вказане рішення залишається не виконаним у зв`язку із неможливістю пред`явити виконавчий лист до виконання через його втрату, що призвело до пропуску строку для подання виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.

Не погодившись з такою ухвалою, АТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання задовольнити.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, з огляду на таке.

У своїй скарзі апелянт, як і у тому числі в заяві про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, зазначає, що 24 листопада 2017 року представник АТ «УкрСиббанк» звернувся до Верхньодніпровського ВДВС із заявою про надання інформації щодо виконавчого провадження по примусовому виконанню боржником ОСОБА_2 рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2012 року у цивільній справі №0417/2-1460/2012. Проте, відповідь на запит ВДВС не надав та жодного документа на адресу стягувача не надходило, а тому судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні даної заяви.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення,

що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

На час видачі виконавчого листа у справі №0417/2-1460/2012 (лютий 2013 року) діяв Закон України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону №1404-VIII).

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня

2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа

до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку

до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення»

ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його

до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення

до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Судом установлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2012 року у цивільній справі №0417/2-1460/2012 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором та судовими витратами у розмірі 284 307, 01 грн. Рішення набрало законної сили 14 травня 2012 року.

28 лютого 2013 року на виконання вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист з відміткою, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 14 травня 2013 року.

У відповідності до копії листа Індустріального ВДВС ДМУЮ ГУ у Дніпропетровській області №1233 від 27 червня 2014 року, окрім іншого, вбачається, що 24 січня 2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №0417/2-1460/2012 від 28 лютого 2013 року та 25 червня 2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого документа на виконання за місцем знаходження майна, а саме до ВДВС Верхньодніпровського РМУЮ.

24 листопада 2017 року стягувачем на адресу ВДВС Верхньодніпровського РМУЮ направлено запит щодо інформації про виконання виконавчого листа.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання АТ «УкрСиббанк» звернулося лише у лютому 2020 року, тобто, з пропуском трирічного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що стягувач з моменту направлення виконавчого провадження за належністю до іншого ВДВС у червні 2014 року, про хід його виконання цікавився лише один раз у 2017 році.

При цьому, запит зроблений стягувачем у 2017 році не може свідчити про інтерес заявника, оскільки з моменту направлення запиту в 2017 році до моменту звернення заявника до суду з даною заявою пройшов досить тривалий час, жодних доводів які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку заявником не зазначено, як і підстав не звернення до суду з відповідною заявою у 2017 році.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність АТ «УкрСиббанк» поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску вказаного строку, а тому правильно відмовив у поновленні пропущеного банком строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачі дубліката виконавчого листа.

Водночас, вищезазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі №1522/12531/12 (провадження №61-18649св21).

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, ухвала суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова