справа № 489/1749/22 провадження №2-о/489/60/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

при секретарі судового засідання Сухно А.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_7, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У червні 2022 року заявник звернулась до суду з заявою, після уточнення якої просила встановити факт її проживання з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з липня 1991 року по 05.03.2022.

В обґрунтування вимог вказала, що з липня 1991 року по 05.03.2022 (по дату смерті) вона проживала з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, а також спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої у свідоцтві про народження визначено ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_1 .

Зазначає, що весь цей час вони проживали разом як подружжя, вели спільне господарство, планували своє спільне життя, обговорювали питання фінансового характеру, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, виховували разом сина, надавали один одному матеріальну та моральну підтримку, мали взаємні права та обов`язки, ходили разом в гості, разом святкували дні народження та інші свята, разом відпочивали.

З початку введення воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 як офіцер запасу був мобілізований на воєнну службу та загинув 05.03.2022 під час бойових дій в м.Миколаєві від осколкового поранення, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 849 від 08.03.2022 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2022.

Встановлення вищевказаного факту має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить отримання одноразової грошової допомоги на загиблого військовослужбовця, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так як батьки ОСОБА_3 померли, а заявник офіційно одружена із загиблим не була, то під час оформлення документів для отримання грошової допомоги в ІНФОРМАЦІЯ_7 отримала відмову через неможливість документального підтвердження сімейних відносин із загиблим.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.07.2022 заяву залишено буз руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.07.2022 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити.

Заінтересована особа у наданому до суду клопотанні просила розглянути справу за відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечувала.

Вислухавши заявника та її представника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини першої, частини другої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями паспортів, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 11.04.2006 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ); загиблий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований з 12.08.1991 за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт серії НОМЕР_3 ).

Відмітки про реєстрацію шлюбу у паспортах заявника та загиблого відсутні такого факту не встановлено і в ході розгляду справи.

ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час бойових дій в м.Миколаєві від осколкового поранення, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 849 від 08.03.2022 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2022.

Копією свідоцтва про народження від 16.07.1999 заявник підтвердила народження сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Софія Республіки Болгарія. Батьками дитини в свідоцтві про народження записані: батьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявник вказує, що ОСОБА_3 вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з липня 1991 року по 05.03.2022. Ці обставини підтвердила і в судовому засіданні, пояснивши, що із ОСОБА_3 познайомилася в липні 1991 року у м.Вознесенську Миколаївської області, після чого почали проживати в м.Миколаєві на зйомній квартирі, а після народження в них дитини придбали власне житло, яке оформили на неї де і постійно разом проживали до загибелі ОСОБА_3 .

Згідно довідки ОСББ «Світанок» від 04.08.2017 № 98 за адресою: АДРЕСА_3 проживали троє осіб ОСОБА_1 , власник особового рахунку, її син ОСОБА_4 , 1995 року народження, та ОСОБА_3 , 1962 року народження.

Із Послужної картки ОСОБА_3 вбачається, що у графі сімейний стан і склад сім`ї вказано, що загиблий був одружений, його дружина - ОСОБА_1 , 1966 року народження, та син - ОСОБА_4 ,1995 року народження

Згідно Алфавітних карток Заводського РВК м.Миколаїв оформлених на ОСОБА_3 у 2017, 2018 та 2021 роках у графі склад сім`ї дружиною вказано ОСОБА_1 , 1966 року народження.

Згідно декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, оформленої на пацієнта ОСОБА_3 01.10.2021, його дружиною вказано ОСОБА_1 , а місцем проживання: АДРЕСА_3 .

Свідоцтвом про поховання № НОМЕР_4 підтверджується поховання ОСОБА_3 08.03.2022, свідоцтво видано на ім`я ОСОБА_1 .

У ході розгляду справи із свідоцтв про смерть серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6 встановлено, що батьки загиблого - батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а мати ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Факт постійного спільного проживання заявника із ОСОБА_3 однією сім`єю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які пояснили, що добре знайомі із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та весь час вважали, що вони в зареєстрованому шлюбі, так як мешкали разом та вели спільне господарство. Також мали і виховували спільну дитину, яка на теперішній час повнолітня.

Факт спільного проживання із ОСОБА_3 заявник підтвердила фото із їх спільного життя (народження дини, їх вінчання, відпочинку тощо).

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Як зазначено у частині другій статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв 'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99у справі № 1-8/99 (про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Приймаючи до уваги всі дослідженні судом докази та надані в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу та свідків, суд приходить до висновку що між заявником та загиблим ОСОБА_3 існували фактичні шлюбні відносини. Так як вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, виховували спільну дитину, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, тобто мали сталі відносини, які притаманні подружжю.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявника про встановлення факту проживання її однією сім`єю із ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу в період з липня 1991 року по день смерті останнього.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки впливає на можливі отримання нею матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема скористатися передбаченим статтею 16-1 цього Закону правом на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця відповідно до статті 16 наведеного Закону.

Керуючись статтями 4, 5, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу з липня 1991 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати з розглядом справи покласти на заявника.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_7, код НОМЕР_8, місцезнаходження: АДРЕСА_4.

Повний текст судового рішення складено 07.09.2022.

Суддя І.В.Коваленко