Справа № 523/5066/22
Провадження №2/523/3414/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Дашковської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», за участю третьої особи без самостійних вимог Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить зняти арешт з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Суворовського районного управління юстиції від 06.08.2007р. серії АВ №988238.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу стало відомо про те, що на належну їй 1/5 частку квартири був накладений арешт під час виконання судового наказу №2-н-3730, виданого 13.10.2006р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «УМЗ» грошових коштів у розмірі 1726,52грн. За твердженнями позивачки у неї відсутні будь-які боргові зобов`язання, а безпідставно накладений арешт на майно порушує її права власності. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Від її представника адвоката Байрачної А.К. надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та розгляду за їх відсутності.

Представник ПрАТ «ВФ «Україна» направив до суду заяву в якій зазначив, що позивачкою була сплачена заборгованість на їх користь у повному обсязі, внаслідок чого ними визнаються позовні вимоги у повному обсязі. Розгляд справи просить провести у відсутність представника.

Від начальника Першого Суворовського відділ державної виконавчої служби м. Одеси до суду надійшли письмові пояснення за позовними вимогами в яких вона вважає, що позовні вимоги є безпідставні та задоволенню не підлягають.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.09.2000р. Одеською залізницею на підставі розпорядження про приватизацію квартири №197 від 06.09.2000р.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно на 1/5 частку, вказаної вище квартири, постановою серії АВ № 988238 державного виконавця Першого відділу ДВС Суворовського районного управління юстиції Курило А.Р. від 06.08.2007р. був накладений арешт.

Арешт був накладений у межах виконавчого провадження під час примусового виконання судового наказу №2-н-3730, виданого 13.10.2006р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «УМЗ», правонаступником якого є ПрАТ «Ф Україна», грошових коштів у розмірі 1726,52грн.

Згідно листа з Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі убачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н-3730, виданого 13.10.2006р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «УМЗ» грошових коштів у розмірі 1726,52грн. З метою примусового виконання рішення суду, державним виконавцем 06.08.2007р. був накладений арешт на 1/5 частку квартири, належної ОСОБА_1 . На теперішній час виконавче провадження, в межах якого був накладений арешт, знищено, у зв`язку із закінченням строків зберігання.

За приписами п.8 ч.1 ст.37 Закону України № 606-XIV, в редакції, що діяла станом на серпень 2007р. виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника (частини 1,2 ст.39 Закону України № 606-XIV ).

При розгляді даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на викладене слід дійти висновку, що державний виконавець закінчуючи виконавче провадження з підстав передбачених п.8 ч.1 ст.37 Закону України № 606-XIV повинен був у відповідність до вимог ст.39 Закону зняти арешт з всього належного позивачці майна в межах виконавчого провадження, обмеження по якому тривають по теперішній час, що вказує на встановлені судом обмеження у праві розпорядження власністю позивачем.

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини, а також визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права та інтереси третіх осіб, вказують на те, що накладений арешт порушує права та охоронювані законом інтереси позивачки, які підлягають судовому захисту, шляхом зняття такого арешту. Суд не приймає до уваги пояснення начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,206,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн: НОМЕР_1 ) накладений постановою державного виконавця Курило А.Р., відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Одеси від 06.08.2007р. серії АВ №988238.

Після набрання рішення суду законної сили, рішення є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про накладання арешту на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн: НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 19 вересня 2022р.

Суддя