справа №176/1504/22
провадження №2/176/634/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Крамар О.М.

з участю секретаря судових засідань Кіняк Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (, юридична адреса: м. Київ вул. Грушевського, буд 1Д, адреса для листування: Дніпропетровська область м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 04.02.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11700 грн. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. На виконання вимог закону позивачем 02.07.2021 року була направлена претензія кредитора до Жовтоводської державної нотаріальної контори, та 19.08.2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до Жовтоводської державноїнотаріальної контори не звертались. 12.09.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Оскільки станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 04.02.2016 року становила 11197,35 грн., позивач змушений звернутись із даним позовом до спадкоємця померлого боржника.

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

19.08.2022 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.08.2022 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 08 год. 30 хв. 12.09.2022 року. Крім того, судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів від Жовтоводської державної нотаріальної контори та Центру надання адміністративних послуг при виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради.

01 вересня 2022 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги позивача не визнає у повному обсязі. /а.с. 110-128/

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що ОСОБА_2 був її сином. З 10.02.2016 року і до 27.06.2019 року, тобто до смерті, ОСОБА_2 не проживав з нею ні постійно, ні навіть тимчасово, що може бути підтверджено свідками, клопотання про виклик яких відповідачка додає. Заяву про відмову від спадщини вона не подавала, оскільки ОСОБА_2 з нею постійно не проживав, спадкового майна не мав та фактично з матір`ю не спілкувався. Про його борги перед позивачем їй було не відомо. Жодного майна, одержаного у спадщину після смерті сина вона не має. Вказане підтверджується наданою позивачем копією відповіді Жовтоводської державної нотаріальної контори від 16.08.2021 року про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Враховуючи вищевикладене та факт того, що вона не приймала спадщину після смерті ОСОБА_2 , та не отримувала після його смерті жодного спадкового майна, вважає, що, не може нести відповідальність у вигляді сплати боргу за кредитом покійного.

12.09.2022 року від представника позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" Чепіги Д.О. на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання додаткового часу для надання доказів та пояснень по справі.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.09.2022 року судовий розгляд справи відкладено на 08 год. 30 хв. 07.10.2022 року.

26 вересня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали відповіді на відзив представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" Меркулової В.В., які повністю співпадають з твердженнями, викладеними позивачем у позові. Разом з відповіддю на відзив представником позивача було подано клопотання про продовження процесуального строку на подання відповіді на відзив. Зважаючи, що представником позивача не було наведено належних та допустимих аргументів пропуску процесуального строку на подання відповіді на відзив, ухвалою судді від 06.10.2022 року відповідь на відзив представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" Меркулової Валерії Валеріївни повернуто без розгляду.

22 вересня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_1 , однак ухвалою судді від 07.10.2022 року були залишені без розгляду та повернуті відповідачеві.

06.10.2022 року від представника позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" Чепіги Д.О. на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання додаткового часу для надання доказів та пояснень по справі. Суд не бере до уваги зазначене клопотання, оскільки із даних підстав, за клопотанням представника позивача, 12.09.2022 року вже відкладався судовий розгляд справи.

Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін повідомлений належним чином, в матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу ОСОБА_1 відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, які були отримані відповідачем 25.08.2022 року, що підтверджується роздруківкою про доставку поштового відправлення. В судове засідання 07.10.2022 року відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , з метою отримання банківських послуг, підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 04.02.2016 року, згідно якої неможливо встановити, яку саме послугу виявив бажання оформити на своє ім`я клієнт. /а.с.20/

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.07.2019 року, виданого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №356. /а.с.115/

Згідно копії паспорту ОСОБА_2 , він зареєстрований в АДРЕСА_1 . /а.с.79/

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 , вона з 11 липня 1966 року зареєстрована в АДРЕСА_1 . /а.с.80-81/

Із матеріалів, доданих позивачем до позовної заяви, вбачається що 15.06.2021 року, останній звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. /а.с.84/

Із відповіді Жовтоводської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 16 серпня 2021 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 в Жовтоводській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилась. Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. /а.с.85/

12 вересня 2021року банк надіслав лист-претензію на адресу ОСОБА_1 з вимогою сплати боргу. /а.с.86/

З довідки №2/4-1419-01-13 від 12.09.2022 року, виданої Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради вбачається, що місце проживання померлого ОСОБА_2 зареєстроване на момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На дату смерті померлого за вказаною адресою зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.145/

Листом №197/01-16 від 09.09.2022 року Жовтоводська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повідомляє суд, що в Жовтоводській державній нотаріальній конторі спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , не заведена, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. /а.с.136/

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 04.02.2016 року, станом на 30.09.2019 року заборгованість ОСОБА_2 становить 11197,35 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту. /а.с.9-14/

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

За змістом ст.1218, ч.3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на підставі ст.ст.1281,1282 ЦК України, за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємця боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: коло спадкоємців, які прийняли спадщину; чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Таким чином, законодавець чітко встановлює процесуальний порядок встановлення обставин, що має значення для вирішення спору про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємця боржника.

Перш за все, суд встановлює коло спадкоємців, які прийняли спадщину.

Згідно відповіді виконавчого комітету Жовтоводської міської ради станом на 27 червня 2019 року, тобто на момент смерті спадкодавця, в АДРЕСА_1 , було зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Виходячи зі змісту зазначеної вище норми, це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність, в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №161/11682/15-ц та від 12 серпня 2020 року у справі №61-20217св19.

З урахуванням наведених вище положень чинного законодавства, обов`язок задоволення вимог кредитора спадкодавця лежить на усіх спадкоємцях, які прийняли спадщину, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині.

Встановивши коло спадкоємців та розмір частки в межах якої відповідатиме спадкоємець до якого було звернуто відповідний позов, суд повинен встановити чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1281 Цивільного Кодексу України, чинній на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Стаття 1281 Цивільного Кодексу України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц (провадження №14-53цс18).

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги, тобто вказаний строк є преклюзивним.

Із досліджених судом доказів вбачається, що позивач ні у позовній заяві, ні у претензії кредитора від 15.06.2021 року, поданої до Жовтоводської державної нотаріальної контори, не зазначає часу з якого йому стало відомо про смерть боржника ОСОБА_2 12.09.2021 року позивач направив на адресу ОСОБА_1 претензію як кредитора з вимогою сплати боргу спадкодавця. Однак, у суду є підстави вважати, що про смерть боржника ОСОБА_2 позивачу стало відомо принаймні з червня 2021 року, оскільки 15.06.2021 року позивач звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, а із зазначеною позовною заявою до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області він звернувся лише 08.08.2022 року, тобто з пропуском строку, визначеного ст.1281 ЦК України. Таким чином, позивач позбавляється права вимоги до спадкоємців боржника.

Крім того, суд зауважує і на сам факт необґрунтованості таких вимог банку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу на те, що звертаючись до суду з даним позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченим тілом кредиту спадкодавця ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 04 лютого 2016 року у розмірі 11197,35 грн., в той же час суд вважає, що розмір заборгованості є необґрунтованим з огляду на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не довів факт погодження між сторонами процентної ставки за користування кредитом чи прострочення зобов`язання, яка регулярно та автоматично списувалася банком з рахунку позичальника, що і призводило до формування заборгованості з огляду на наступне.

Досліджуючи надану банком Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, суд зауважує, що остання не містить даних про те, який тип картки виявив бажання оформити ОСОБА_2 , строк її дії, розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, розмір процентів за прострочення виконання зобов`язання, пені та штрафних санкцій, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту, тощо.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів ОСОБА_2 , ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період з часу виникнення спірних правовідносин (04 лютого 2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (08 серпня 2022 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які надав банк, ОСОБА_2 розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

При цьому, Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку, не містять підпису ОСОБА_2 , тому відсутні підстави вважати, що останній був ознайомлений із ними.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131 цс 19.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що між сторонами не було погоджено розмір процентної ставки за користування кредитом, а тому їх нарахування та автоматичне списання банком з рахунку боржника є незаконним.

За наведених обставин наявна заборгованість перед позивачем не є доведеною належними і допустимими доказами у справі, а отже пред`явлені позовні вимоги до спадкоємця боржника не підлягають задоволенню.

Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 608, 1218, 1269, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Найменування учасників справи:

1.Позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", (юридична адреса: м. Київ вул. Грушевського, буд 1Д, адреса для листування: Дніпропетровська область м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299).

2. Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Красноярськ, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 07.10.2022 року.

Суддя