Провадження №2/367/4133/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Вишневецькій А.Л.,

за участі

представника відповідача Михайленко Д.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_2 , третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПрАТ «СК «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

27.07.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 220889а8кш, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 )

02.06.2019 року о 19:10 в с. Софіївська Борщагівка, по вул. Київська 78 сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_3 (власник автомобіля - ОСОБА_3 ); таавтомобіля Volkswagen Polo (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований АТ «СК «АРКС»), за Договором добровільного страхування наземного транспорту №220889а8кш від 27.07.2018 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в Відповіді від НПУ № 018114 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 058580, Відповіді від НПУ № 018114 про ДТП та Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2019 року (справа № 369/7896/19), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 пункту 12.1, 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2476632 від 02.07.2019 року та умов Договору страхування № 220889а8кш від 27.07.2018 року, розмір страхового відшкодування склав 106 902,27 гри. (сто шість тисяч дев`ятсот дві гривні 27 коп.), яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 574 802 від 03.07.2019 року.

Відповідно до п. 29.13 Договору страхування №220889а8кш від 27.07.2018 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи встановленої в розділі 10 Договору.

Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний:

106 902,27 грн. - вартість відновлювального ремонту Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку № ФС0217710 від 11.06.2019 року та калькуляції до рахунку;

0,00 грн. - франшиза згідно договору страхування.

Відповідно до Звіту № 1055 про оцінку вартості (розміру) збитків, вартість відновлювального ремонту ТЗ Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 ), розрахована оцінювачем, складає 116 411,09 грн.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином до АТ «СК «АРКС» (правонаступника АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ»), Позивача по справі, перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_2 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_3 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.06.2019 року о 19:10 в АДРЕСА_1 .

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди ( ОСОБА_2 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen Polo (д.р.н. НОМЕР_3 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПАТ «СК «УСГ» згідно полісу № АМ/6515111 (що підтверджується Відповіддю від НПУ № 018114 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АМ/6515111). Полісом № АМ/6515111 встановлений ліміт відповідальності ПАТ «СК «УСГ» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза -0,00 грн.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

04.09.2019 року Позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 7691/18/ЦВ.

13.09.2019 року ПАТ «СК «УСГ» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 56 940,00 грн. відповідно до умов полісу № АМ/6515111.

Розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого ПАТ «СК «УСГ» наступний:

Відповідно до рахунку № ФС0217710 від 11.06.2019 року вартість відновлювального ремонту становить 106 902,27 грн.

Відповідно до Звіту № 1055 про оцінку вартості (розміру) збитків вартість

відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 65 617,12 грн.

Враховуючи те, що відповідно до Звіту № 1055 про оцінку вартості (розміру) збитків, оцінювачем розраховано коефіцієнт фізичного зносу, який склав 0,54, ПАТ «СК «УСГ» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 56 940,00 грн.

За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 49 962,27 грн. ( сорок дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві гривні 27 коп.): 106 902,27 грн. - 56 940,00 грн. = 49 962,27 грн.

Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З метою досудового врегулювання спору Позивачем 06.04.2021 року було направлено на адресу Відповідача Претензію за вих.. № СУ/008881/4-3 від 06.04.2021 року простим листом. Лист на адресу Позивача не повертався, отже був отриманий.

Однак з боку Відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

У зв`язку з розглядом справи Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2 270,00 грн., який Позивач просить стягнути з Відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання, згідно якого просить суд слухати справу у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідач та його представник не погоджується із відшкодуванням зазначеної вище шкоди в повному розмірі, оскільки сплачена страховою компанією відповідача, сума відшкодування у розмірі 56 940,00 грн., а також заявлена позивачем сума знаходяться в межах ліміту відповідальності страховика за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6515111, та договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-2800-18-00354 від 10.10.2018.

Третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія « Українська страхова група»» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, подав клопотання про слухання справи в їх відсутність

Суд, вислухавши думку відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

02.06.2019 року о 19:10 в с. Софіївська Борщагівка, по вул. Київська 78 сталася ДТП за участю автомобіля Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_3 (власник автомобіля - ОСОБА_3 ); таавтомобіля Volkswagen Polo (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований АТ «СК «АРКС»), за Договором добровільного страхування наземного транспорту №220889а8кш від 27.07.2018 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в Відповіді від НПУ № 018114 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).

Згідно Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2019 року (справа № 369/7896/19), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 пункту 12.1, 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Згідно ч. 6 ст.. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , забезпечений транспортний засіб марки Nissan Qashqai (д.р.н. НОМЕР_1 ) була застрахована згідно договору №220889а8кш договору страхування цивільно-правової відповідальності у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування»».

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 забезпечений транспортний засіб марки Volkswagen Polo (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована згідно полісу № АМ/6515111 у ПрАТ «СК «УСТ». Крім цього 10.10.2018 р. ОСОБА_2 уклав додатковий договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-2800-18-00354

04.09.2019 року Позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 7691/18/ЦВ.

13.09.2019 року ПАТ «СК «УСГ» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 56 940,00 грн. відповідно до умов полісу № АМ/6515111.

Розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого ПАТ «СК «УСГ» наступний:

Відповідно до рахунку № ФС0217710 від 11.06.2019 року вартість відновлювального ремонту становить 106 902,27 грн.

Відповідно до Звіту №1055 про оцінку вартості (розміру) збитків вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 65 617,12 грн.

Враховуючи те, що відповідно до Звіту № 1055 про оцінку вартості (розміру) збитків, оцінювачем розраховано коефіцієнт фізичного зносу, який склав 0,54, ПАТ «СК «УСГ» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 56 940,00 грн.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду погодилася з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню:

- загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи;

- розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV;

- чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV.

Підсумовуючи вищенаведене, слід зробити висновок про те, що у цій справі відповідач (винуватець ДТП) несе відповідальність за завдану шкоду внаслідок ДТП у розмірі різниці між завданою шкодою та лімітом відповідальності страховика.

З матеріалів справи відомо, що згідно розрахунку, складеного ПрАТ «СК «АХА Страхування»», сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Nissan Qashqai д.р.н. НОМЕР_1 , складає 56 940,00 грн., яку ПрАТ «СК «АХА Страхування»» виплатило як власнику автомобіля марки Nissan Qashqai д.р.н. НОМЕР_1 , і вказана сума в межах страхової виплати, тому з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що підстав для задоволення позову відсутні і відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 із змінами та доповненнями, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_2 , третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПрАТ «СК «Українська страхова група» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексу судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Кухленко