Справа №484/980/22 Головуючий у 1-й інстанції Паньков Д. А.
Провадження № 22ц/812/834/22 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 вересня 2022 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

від імені якого діє адвокат Голубенко Роман Сергійович,

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Панькова Д. А. в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області о 10 годині 53 хвилині із складанням його повного тексту 29 липня 2022 року, по справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

5 квітня 2022 року ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Бєлоущенко А. Ж., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, і з нього стягувались аліменти на її утримання до повноліття. Зараз донька навчається в Закладі вищої освіти «Відкритий Міжнародний Університет Розвитку Людини «Україна» (далі - Університет «Україна») на денній формі навчання на контрактній основі. В зв`язку з цим, донька не працює, проживає платно у гуртожитку і потребує матеріальної допомоги. Витрати, пов`язані з навчанням несе позивачка, а відповідач, який офіційно не працює, але є працездатним, може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині.

Відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позовну заяву, в якому визнав вимоги частково у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу, та пояснив, що сплачує аліменти ще на одну спільну з позивачкою дитину ОСОБА_4 , 2008 року народження, не працює, перебуває у іншому шлюбі, де на його утриманні знаходяться дружина, та двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_5 , 2015 року народження, та син ОСОБА_6 , 2021 року народження.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2022 року позов задоволено, ухвалено про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років, починаючи з 5 квітня 2022 року. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Голубенко Р. С., подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення скасувати та ухвалити нове про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 з усіх видів заробітку. Посилався на ті ж самі матеріальні і сімейні обставини, що виклав у відзиві на позовну заяву, та зазначав, що усі його діти повинні бути в однакових матеріальних умовах, які є достатніми для їх розвитку.

Позивачка відзиву на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 19 вересня 2022 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Положення Сімейного Кодексу України виходять з принципу рівності прав та обов`язків батьків, які повинні брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким проживає дитина.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , яка досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , і з 14 вересня 2021 року навчається за спеціальністю «право» в Університеті «Україна» на денній контрактній формі навчання.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка спільно з повнолітньою дитиною зареєстрована за однією адресою у місті Первомайськ Миколаївської області, але донька проживає тимчасово у гуртожитку університету в місті Київ.

Позивачка ОСОБА_2 перебуває у іншому шлюбі, має спільну з відповідачем неповнолітню доньку ОСОБА_4 , на утримання якої від колишнього чоловіка отримує аліменти, не надає дані про місце роботи та сплачує з 2021 року кошти за навчання доньки та її проживання у гуртожитку.

Відповідач ОСОБА_1 перебуває у іншому шлюбі, має трьох неповнолітніх дітей: спільну з позивачкою доньку ОСОБА_4 , 2008 року народження, на утримання якої сплачує аліменти; доньку ОСОБА_5 , 2015 року народження та сина ОСОБА_6 , 2021 року народження, проживає з іншою родиною окремо від повнолітній дитини, є працездатним, офіційно не працює і має мінливий дохід, який ним не підтверджено письмовими документами, та не має у власності нерухомого майна.

У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на сплату аліментів на іншу спільну з позивачкою дитину, наявності у нього декількох дітей, та своє матеріальне становище, вказував на неспроможність утримувати повнолітню доньку шляхом сплати аліментів у розмірі ј частки з усіх видів заробітку.

Позивач, навпаки, посилалася на невиконання відповідачем свого обов`язку, після досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття та утримання повнолітньої доньки на навчанні виключно нею, а тому вважала можливим визначити стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі ј частини.

За наведених обставини, зокрема те, що: повнолітня дитина продовжує навчання за контрактною формою, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка здійснює оплату за навчання, забезпечує одягом та продуктами харчування; а відповідач, як батько, офіційно не працює та має мінливі заробітки, але при цьому сплачує аліменти на утримання іншої неповнолітньої доньки до її повноліття у відповідності до судового рішення, незважаючи на те, що перебуває у іншому шлюбі та має двох дітей, один з яких є малолітнім, догляд за яким здійснює дружина, суд першої інстанції не врахував у повній мірі положення статей 199, 200 СК України, та дійшовши вірного висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітній дитини, яка продовжує навчання, помилково вважав, що є підстави для їх стягнення у розмірі ј частини. При цьому не врахував, що цей розмір є занадто великим для стягнення аліментів на користь повнолітній дитини за наявності на утриманні батька двох неповнолітніх дітей та одного малолітнього, що в свою чергу, може призвести до непропорційного та вибіркового ставлення до матеріальних витрат, які необхідні для розвитку кожної дитини.

Тому при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальний стан відповідача, наявність у нього інших утриманців та відсутність постійно отримуваних ним доходів, тобто обставини, які передбачені статтею 182 СК України, внаслідок чого слід визнати їх розмір у 1/7 частини з усіх видів заробітку.

За такого, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам матеріального права та встановленим обставинам справи, а тому підлягає зміні в частині розміру стягнутих аліментів у відповідності до статті 376 ЦПК України із задоволення апеляційної скарги частково.

Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Голубенко Роман Сергійович, задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2022 року в частині розміру стягнути аліментів змінити, зменшивши їх з ј частини до 1/7 частини від усіх видів заробітку та доходів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді С. Ю. Колосовський

О. В. Локтіонова