Справа № 355/87/22
Провадження № 2/355/605/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 .

Після смерті матері позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного округу Київської області Джури Світлани Вікторівни з заявою про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцем першої черги є відповідач - ОСОБА_2 . Батько позивача (чоловік спадкодавця ОСОБА_3 ) ОСОБА_2 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, однак на день смерті проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою по АДРЕСА_1 , тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину шляхом спільної реєстрації та проживання разом зі спадкодавцем на день смерті.

В шлюбі батьки позивача перебували з 1966 року і до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Весь час перебування в шлюбі батьки позивача спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет.

За час спільного проживання, спільною працею, за спільні кошти, для спільних потреб батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 291,2 кв. м., житловою 97 кв. м.

Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок було видано на відповідача, батька позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видавник: Баришівська селищна рада народних депутатів.

В спільному будинку була зареєстрована та проживала спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з відповідачем ОСОБА_2 .

29 серпня 2005 року відповідач ОСОБА_2 отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0864 га, розташовану по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №597024 виданий 29 серпня 2005 року.

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Джура Світлана Вікторівна не має змоги видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 291,2 кв. м., житловою 97 кв. м. та на ј частку земельної ділянки розташованої під спадковим будинком. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що для виділення частки у спільному майні подружжя ОСОБА_2 (чоловік спадкодавця) повинен звернутися до нотаріуса з заявою про виділ на ім`я померлої її частки у спільному майні подружжя. Однак відповідач, ОСОБА_2 не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою.

В зв`язку з такими обставинами нотаріусом позивачу було запропоновано для захисту моїх прав звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме витребування у приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі та задоволено клопотання представника позивача, а саме, витребувано:

-у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Джури С.В. копію спадкової справи заведеної до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-у Баришівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області актовий запис про одруження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які одружились приблизно 1966 1967 роки;

-у Баришівському Бюро технічної інвентаризації копію інвентаризаційної справи, завіреної належним чином до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 ;

-у відповідача ОСОБА_2 свідоцтво про право власнсоті серія та номер БН, виданий 13.031996 року, видавник Баришівська селищна рада народних депутатів, що підтверджує право власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 .

30.09.2022 від Баришівського Бюро технічної інвентаризації надійшов лист про те, що до обмірювальні роботи житлового будинку по АДРЕСА_1 не проводились.

03.10.2022 від Баришівського Бюро технічної інвентаризації копію інвентаризаційної справи, завіреної належним чином до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

04.10.2022 надійшла відповідь від Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області.

06.10.2022 від відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі відповідача.

06.10.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали.

У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_3 , копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи.

Після смерті матері позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного округу Київської області Джури Світлани Вікторівни з заявою про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцем першої черги є відповідач ОСОБА_2 . Батько позивача (чоловік ОСОБА_3 ) ОСОБА_2 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, однак на день смерті проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою по АДРЕСА_1 , тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину шляхом спільної реєстрації та проживання разом зі спадкодавцем на день смерті.

В шлюбі батьки позивача перебували з 1966 року і до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про шлюб, який міститься в матеріалах справи.

Весь час перебування в шлюбі батьки позивача спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет.

За час спільного проживання, спільною працею, за спільні кошти, для спільних потреб відповідачем ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 291,2 кв.м., житловою 97 кв.м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копією технічного паспорту на житловий будинок.

Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок було видано на ім`я відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видавник: Баришівська селищна рада народних депутатів.

В спільному будинку була зареєстрована та проживала спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з відповідачем ОСОБА_2 .

29 серпня 2005 року ОСОБА_2 отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0864 га, розташовану по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Джура Світлана Вікторівна не має змоги видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 291,2 кв.м., житловою 97 кв. м. та на ј частку земельної ділянки розташованої під спадковим будинком. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що для виділення частки у спільному майні подружжя ОСОБА_2 (чоловік спадкодавця) повинен звернутися до нотаріуса з заявою про виділ на ім`я померлої її частки у спільному майні подружжя. Однак відповідач, ОСОБА_2 не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою.

В зв`язку з такими обставинами нотаріусом позивачу було запропоновано для захисту його прав звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно ст. 22 КпШС України Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України - У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, аналізуючи вищевикладене вбачається, що спірний будинок та земельна ділянка набуті у період шлюбу матері позивача ОСОБА_3 та батька позивача ОСОБА_2 , які зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 у відповідності до норм законодавства є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тобто фактично спадкодавцю ОСОБА_3 належала Ѕ частка спірного будинку та земельної ділянки розташованої під будинком.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняються в наслідок його смерті. Крім того ч.5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часом відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, протягом цього строку я спадщину юридично прийняв.

У ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А у відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Так згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва.

При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК).

Також статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту.

Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , картка платника податків НОМЕР_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 291,2 кв. м., який розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , картка платника податків НОМЕР_1 право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,0864 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:117:1299

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.Червонописький