Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. Справа153/788/22

Провадження2/153/131/22-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Снітко В.А.,

розглянувши цивільну справу №153/788/22 за позовом ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Ямпільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за законом, в якій просив: визначити йому додатковий строк - три місяці, після вступу рішення у законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт.Томашпіль Вінницької області. Свої вимоги мотивував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місто Оргеїв Республіка Молдова. ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Томашпіль Вінницької області у віці 82 роки помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 12.08.2021 Томашпільським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). За життя батькові належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 25.05.1989, який зареєстрований в реєстрі. На час відкриття спадщини у строк до шести місяців позивач не звернувся до нотаріуса з метою прийняття

спадщини, так як не знав, що батько являється власником спадкового майна. Згодом, на початку січня 2022 року, від жителів міста Ямпіль, позивач дізнався, що право власності на житловий будинок ніким не оформлено і що саме батько

являвся його власником. Позивач відшукав правовстановлюючі документи на будинок, яких у позивача не було і вирішив оформляти спадковий будинок.

Коли позивач звернувся до нотаріуса йому було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що вона ним належним чином прийнята не була та відсутні відомості про прийняття спадщини й рекомендовано звернутись до суду та визначити додатковий пропущений строк, так як іншого способу оформлення спадкового майна не існує.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснив, що він максимально вкладає у спадковий будинок, він постійно з сімєю туди їздить, вкладає кошти в ремонт, в господарство. Зазначив, що на період спадкування він не міг цього зробити, бо це співпало з його фізичним станом. Потім було затоплення і його будинок попав у центр затоплення. А потім діти пішли вчитися і знову не було коштів. Грошей на оформлення фізично не було. Окрім того, у нього не було документів на будинок, документи віднайшлися недавно і він звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що не знав, що батько був одружений, думав що батько їздить до смт.Томашпіль на молитви, і просто зупиняється у ОСОБА_4 . Зазначив, що хоче довести всі незавершені справи до кінця, щоб діти мали своє спадкове місце. Це родове місце батька.

Представник позивача адвокат - Снітко В.А. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Вказав, що позивач хворів, не мав коштів на оформлення спадкового майна, так як у 2008 році було затоплення. Зазначив, що після смерті батька позивач знав, що є хата, однак були відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги, так як позивач є спадкоємцем першої черги, а співвідповідач не заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області у судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№3626 від 15.07.2022, в якій просить суд проводити розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо позовних вимог не має.

Співвідповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№5469 від 10.10.2022, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, не заперечує проти визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за законом після смерті його батька.

Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів (а.с.16); заява відповідача про розгляд справи без їх участі та заперечень проти позовних вимог не мають (а.с.28); клопотання щодо відкладення підготовчого засідання у зв`язку з повторним витребуванням доказів (а.с.29); клопотання позивача щодо залучення співвідповідача (а.с.103); заява співвідповідача про розгляд справи слухати в його відсутність, не заперечує проти позову (а.с.110), клопотання позивача про долучення письмових доказів.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 18 липня 2022 року на 10 годину 30 хвилин(а.с.17-19); витребування доказів (а.с.21-23); оголошення перерви та повторне витребування доказів (а.с.31-32); оголошення перерви та втретє витребування доказів (а.с.37-38); задоволення клопотання позивача щодо залучення співвідповідача (а.с.105-107); закриття підготовчого провадження та призначення цивільної справи до судового розгляду по суті на 18.10.2022 о 09 годині 00 хвилин, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.4) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Оргеїв Республіки Молдова.

Із копії перекладу Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6-7) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .

Із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно 12.08.2021 (а.с.8) судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі міського типу Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Із копії Договору Купівлі-Продажу будинку від 25 травня 1989 року (а.с.9) судом встановлено, що ОСОБА_5 продала, а громадянин ОСОБА_3 купив належний продавцю ОСОБА_5 на праві особистої власності жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розташований на присадибній земельній ділянці розміром 1000 кв.м.

Із копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого ревматологічного відділення №3263/516на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10) судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 на стаціонарному лікуванні перебував з 22.09.2021 по 06.10.2021в Науково-Дослідному інституті реабілітації осіб з інвалідністю (н н л к) В Н М У ім. М.І. Пирогова.

Із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40780484 від 04.10.2006 (а.с.14) судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено Спадкову справу №385/2006, свідоцтво про право на спадщину №41587958 виданого 24.01.2007 спадкоємцем є ОСОБА_6 ПНОКПП: НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 , ступінь спорідненості - перший дружина.

Із витребуваної судом копії Спадкової справи №219/2014 (а.с.45-102) судом встановлено, що Спадкова справа №219/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_6 , заведена за заявою ОСОБА_2 , 1975 року народження, який проживав та був прописаний в АДРЕСА_2 та на його ім`я був залишений заповіт посвідчений Томашпільською державною нотаріальною конторою від 08 квітня 2011 року за №582. Заповітом від 08.04.2011 ОСОБА_6 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла ОСОБА_2 . Спадкоємиць успадкував квартиру під номером АДРЕСА_3 , яку співвідповідач прийняв і рахується таким, що прийняв спадщину.

Із листків непрацездатності судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 20.08.1987 по 23.08.1987, з 08.08.2008 по 04.09.2008, з 09.09.2008 по 01.10.2008, з 10.10.2008 по 02.11.2008, з 12.11.2008 по 22.11.2008, з 14.08.2009 по 24.08.2009.

Із копії пенсійних посвідчень судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності 3 групи довічно.

Із квитанцій судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (як продавець та покупець) здійснювали певні платежі, а позивач ОСОБА_1 придбавав будівельні матеріали з 1989 року по 1996 рік.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові ВС КЦС №953/15603/20 від 17.02.2022.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останнім днем визначеного законом строку для прийняття спадщини є 21 грудня 2006 року. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач ОСОБА_1 не звертався взагалі. При оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 вказує те, що він хворів у період з 20.08.1987 по 23.08.1987, з 08.08.2008 по 04.09.2008, з 09.09.2008 по 01.10.2008, з 10.10.2008 по 02.11.2008, з 12.11.2008 по 22.11.2008, з 14.08.2009 по 24.08.2009, з 22.09.2021 по 06.10.2021, а також не знання про існування спадкового майна (житлового будинку у селі Оксанівка Могилів-Подільського (бувшого Ямпільського) району Вінницької області), відсутність коштів на оформлення спадщини, та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Проте надані позивачем докази щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я, хворобою, лікуванням є недостатніми доказами, оскільки взагалі не охоплюють період строку, відведеного на прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання.

Судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини з підстав перебування на лікуванні. Обставини перебування позивача на лікуванні мали місце після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті батька.

Позивачем не доведено того, що перебуваючи на лікарняному, він був не мобільним та не мав змоги та можливості пересування. До того ж, знаходячись на лікарняному позивач мав можливість надіслати заяву поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21) де вказано, що позивач не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування. У вказаній постанові Верховний Суд зазначав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року №3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів.

Окрім того, судом встановлено, що після смерті батька позивача ОСОБА_3 спадщину прийняла дружина померлого ОСОБА_6 (04 жовтня 2010 року Томашпільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу в спадковому реєстрі №385/2006, і 24 січня 2007 року на ім`я ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину) (а.с.13).

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та відхиляє його доводи про те, що його хвороба, не знання про існування спадкового майна, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність коштів на оформлення спадщини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька позивача ОСОБА_3 , оскільки позивач не був позбавлений можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини в межах строку звернення із такою заявою.

Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

При прийнятті даного рішення судом враховується також той факт, що спадщину після смерті батька позивача прийняла його дружина ОСОБА_6 , яка за життя усе своє спадкове майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла співвідповідачу ОСОБА_2 , який спадщину прийняв, що підтверджується копією спадкової справи №219/2014 (а.с.45-101). Тобто, житловий будинок по АДРЕСА_1 , фактично входить уже до складу спадкового майна, яке успадкував співвідповідач ОСОБА_2 .

Постановою ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати КЦС у справі №691/481/18 від 10 червня 2021 року зазначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Встановивши, що позивач ОСОБА_1 із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 не звертався і рішення з цього приводу нотаріусом не приймалось, за відсутності доказів щодо врегулювання спору у досудовому порядку, зокрема шляхом звернення до спадкоємця, який прийняв спадщину для надання його згоди на подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, за відсутності постанови нотаріуса про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутні підстави вважати порушеними спадкові права позивача ОСОБА_1 , а отже позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини є передчасними та необґрунтованими.

А тому, із врахуванням вище викладеного у всій сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за законом слід відмовити.

При вирішення питання про розподіл судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховує, що у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, а тому вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Конституцією України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за законом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т. В. Гаврилюк