Справа № 392/1217/21
Провадження № 2/392/144/22
У Х В А Л А

26 серпня 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючий суддя Березій Ю.А.,

секретар Руда А.В.,

з участю прокурора Любченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

7 червня 2022 року від представника відповідача адвоката Пономарьова М.М. до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що прокурором не дотримано вимоги частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме прокурором не надано до суду належне обгрунтування щодо наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави у цій справі, що відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні висловила заперечення щодо задоволення клопотання представника відповідача адвоката Пономарьова М.М. про залишення позовної заяви без розгляду.

Клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що Мар`янівською сільською радою заходи представницького характеру з приводу розірвання договору оренди землі від 07.12.2012 року не вживалися і Мар`янівська сільська рада не заперечувала проти вжиття заходів представницького характеру Новоукраїнською окружною прокуратурою в інтересах Мар`янівської сільської ради, що підтверджується листом від 29.06.2021 року.

Після виявлення порушень земельного законодавства та невжиття органом місцевого самоврядування, який уповноважений захищати права народу як власника земель в межах території держави, Новоукраїнська окружна прокуратура звернулася до суду з вказаним позовом.

Аналіз змісту позовної заяви дає підстави для висновку про те, що у позовній заяві прокурор обґрунтував підстави для представництва прокуратури інтересів держави у зазначеній справі.

Відповідно до положень частин 1 і 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частинами 4 і 5 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 статті 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Згідно з частиною 2 статті 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Статтею 12 ЗК України закріплені повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин а саме: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом.

Висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18 визначено, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку проте те, що клопотання представника відповідача адвоката Пономарьова М.М. не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 259, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Представнику відповідача адвокату Пономарьову Миколі Миколайовичу відмовити в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31 серпня 2022 року.

Головуючий

суддя