Справа № 133/1886/21
Провадження № 22-ц/801/1599/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 рокуСправа № 133/1886/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

за участю секретаря Олійник Г.Є.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Акра Д»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акра Д» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2022 року, повний текст якого складений 07.07.2022 року, постановленого у приміщенні того ж суду під головуванням судді Кучерука І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акра Д» про розірвання договору оренди, -

В с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акра Д» про розірвання договору оренди. Вказала, що на підставі державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №251688 і ЯЖ №251583 від 07.04.2008 року їй на праві власності належить земельна ділянка, площею 1,1584 га, кадастровий номер :06:009:0297 та земельна ділянка під садком, площею 0,8629 га, кадастровий номер :06:009:0544, що розташовані на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . 08.02.2019 року між нею та ТОВ «Акра Д». був укладений договір оренди землі, за яким вона передала у строкове платне користування відповідачу земельну ділянку, загальною площею 2,0212 га, з яких: рілля 1,1583 га, сад 0,8629 га. Строк дії вказаного договору оренди 10 років. На підставі акту приймання-передачі позивачем передано відповідачу у оренду земельну ділянку, загальною площею 2,0212 га., недоліків щодо стану земельної ділянки орендарем не виявлено. 26.04.2021 року комісією Махнівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області встановлено, що на належній позивачу земельній ділянці, площею 0,829 га, кадастровий номер :06:009:0544 , плодові дерева (багаторічні насадження сад) відсутні. Посилаючись на те, що без її згоди, відповідач знищив на її земельній ділянці багаторічні насадження (сад) , чим порушив умови договору оренди, просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 08.02.2019 року, укладений між ним та ТОВ «Акра Д».

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2022 року позов задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 08.02.2019 року, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Акра Д». Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Акра Д», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом всіх обставин справи, просило рішення суду скасувати, а у справі ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказало, що за укладеним сторонами договором оренди землі в оренду було передано дві земельні ділянки в якості самостійних об`єктів цивільного права ,в той час як позивач заявляла про порушення її прав щодо лише однієї ділянки і жодних фактів порушення її прав щодо земельної ділянки, площею 0,8629 га нею в позові і засіданні не наведено, а тому за відсутності порушення прав суд протиправно розірвав договір оренди щодо двох земельних ділянок. При оцінці доказів суд не врахував, що у справі відсутні належні і допустимі докази знищення або відсутності дерев на земельній ділянці позивача, площею 0,8629 га, а акт огляду земельної ділянки від 26.04.2021 року на який посилався суд у підтвердження даного факту, складено з порушенням вимог ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», згідно якого єдиним органом ,що уповноважений встановлювати порушення законодавства у сфері використання земель і відповідно складати такі акти є Держгеокадастр в особі відповідних відділів. Зазначені у вказаному акті відомості не є достовірними, оскільки: цей акт складений у відсутність сторін по справі, у ньому відсутні дані про наявність повноважень комісії здійснювати зазначені перевірки, не вказано які технічні засоби використовувались та не відображено методику проведення обстеження земельної ділянки.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Сєчко В.Л. вважає рішення суду законним і обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

В судове засідання сторони не з`явились, представники сторін надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Суд встановив, що на ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 1,1584 га, кадастровий номер :06:009:0297 та земельна ділянка під садком, площею 0,8629 га, кадастровий номер :06:009:0544, що розташовані на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що підтверджується державними актами про право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №251688 і ЯЖ №251583 (а.с. 17,18).

08.02.2019 між ТОВ «Акра Д» та ОСОБА_1 укладено договір оренди , за яким вона передала у строкове платне користування відповідачу строком на десять років земельну ділянку площею 2,0212 га, з яких: рілля 1,1583 га, кадастровий номер :06:009:0297 і сад 0,8629 га, кадастровий номер :06:009:0544 (а.с. 9,10, 14,15)

Актом прийому-передачі земельної ділянки підтверджується передача позивачем та прийом відповідачем земельної ділянки загальною площею 2,0212 га (а.с.16).

Актом комісії органу місцевого самоврядування від 26.04.2021 у складі депутата Махнівської сільської ради Андрощука О.В., головного спеціаліста - землевпорядника Баранчука В.М., спеціаліста - землевпорядника ОСОБА_2 встановлена відсутність на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8629 га, кадастровий номер :06:009:0544, багаторічних насаджень саду ( а.с.7).

Відповідно до інформації щодо видів угідь земельної ділянки, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області від 29.06.2022 року, земельна ділянка з кадастровим номером :06:009:0544 відноситься до земель сільськогосподарського призначення з видом угідь-багаторічні насадження (а.с 100).

Без згоди орендодавця орендарем знищено фруктові дерева на спірній земельній ділянці, змінивши тим самим вид угідь з багаторічних насаджень на ріллю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд ,посилаючись на ст.ст.526,629,651 ЦК України , ст. ст.24, 32 ЗУ «Про оренду землі » та постанову Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі №6-14цс 15, виходив з наявності підстав для дострокового розірвання судом укладеного між сторонами договору оренди від 08.02.2019 року ,оскільки право власності позивача на земельну ділянку поширюється на багаторічні насадження як складову частину цієї ділянки і знищивши багаторічні насадження (сад) ,відповідач порушив право власності позивача на нього, чим завдав значної шкоди і позбавив її володіння і розпорядження ними ,на яке вона розраховувала при укладенні договору . При цьому суд відкинув, як безпідставне посилання відповідача на знищення багаторічних насаджень пожежею ,оскільки з повідомлення Головного управління ДСНС України вбачалось, що дві пожежі відбулись 25.03.2012 і 24.03.2015 року,в той час як договір оренди із передачею в оренду саду укладено в 2019 року і не надано доказів знищення пожежею насаджень відбулось саме на земельній ділянці позивача . Також суд виходив з того, що відповідачем не спростовані доводи позивача про відсутність саду ,а посилання відповідача на недопустимість акту про відсутність на земельній ділянці позивача багаторічних насаджень(саду) від 26.04.2021 року , як доказу , складеного неповноважним органом , є необґрунтованими. Акт складено органом місцевого самоврядування з участю спеціалістів відділу землеустрою, регулювання земельних відносин, житлово-комунального господарства, благоустрою та управління комунальною власністю Махнівської сільської ради від 20.04.2021 року ,до компетенції якого відповідно до Положення про нього входить здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель, контроль за додержанням земельного законодавства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу ,виходячи з наступного.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами першою, другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом. Таким законом щодо оренди землі являється ЗУ «Про оренду землі»

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, підстави припинення дії договору оренди безпосередньо визначені у самому договорі оренди від 08.02.2019 року.

Пунктом 38 цього договору визначено, що його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає його використанню.

Згідно з частиною першою статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини другої статті 79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Норми ч. 2 ст. 79 ЗК України та ч. 3 ст. 373 ЦК України є імперативними нормами законодавства, а тому підлягають прямому застосуванню і не можуть передбачати будь-яких виключень в їх застосуванні до відносин права власності на земельні ділянки.

Зміст наведених правових норм вказує на те, що право власності позивача на земельну ділянку поширюється й на багаторічні насадження, розташовані на цій земельній ділянці.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 22, п. "а" ч. 1 ст. 19 , ст. 29 ЗК України багаторічні насадження це різновид сільськогосподарських угідь, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення. Тобто, багаторічні насадження - це не що інше як земельна ділянка.

Таким чином, багаторічні насадження не можуть розглядатися, як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є її складовою частиною, а тому земельні ділянки з розміщеними на них насадженнями є одним цілим об`єктом - земельною ділянкою, що має назву - багаторічні насадження і належать на праві власності разом як один цілісний об`єкт.

Наведене випливає з постанови Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 6-14цс15.

Позивач стала власником земельної ділянки з багаторічними насадженнями, як складової її частини , а тому знищення їх (саду) відповідачем після отримання земельної ділянки у виді багаторічних насаджень в оренду та знищення їх без згоди орендодавця безумовно порушує право власності позивача на земельну ділянку під назвою багаторічні насадження (сад) ,так як свідчить про пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню.

Відтак висновки суду про необхідність розірвання договору оренди, укладеного між сторонами ,є обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що за спірним договором оренди було передано в оренду дві земельні ділянки,як самостійні об`єкти цивільного права , а позивач заявляла про порушення її прав щодо лише однієї ділянки і не навела жодних фактів порушення її прав щодо земельної ділянки, площею 0,8629 га ,а тому за відсутності порушення прав суд протиправно розірвав договір оренди щодо двох земельних ділянок, не заслуговують на увагу.

У позовній заяві позивач навела обставини порушення її прав щодо земельної ділянки (саду) ,площею 0,8629 га, детально виклала ,у чому вказані порушення полягали , надала суду докази як надання нею в оренду відповідачеві у 2019 році саду ,так і неспростовані відповідачем докази його відсутності станом на час звернення до суду ,а тому доводи скарги щодо цього є безпідставними.

Щодо інших доводів скарги, то як вбачається з тексту укладеного сторонами договору оренди від 08.02.2019 року, хоча у пункті 1 договору й зазначені кадастрові номери двох земельних ділянок, що передаються в оренду, однак з пункту 2 цього договору «Об`єкт оренди» вбачається ,що в оренду передається одна

«земельна ділянка, площею 2,0212 га, у тому числі рілля 1,1583 га, сад 0,8629 га, яка юридично не існує.

Факт передачі за вказаним договором відповідачеві в якості об`єкта оренди однієї земельної ділянки, площею 2,0212 га підтверджується також актом приймання-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору , з якого вбачається передача Орендодавцем і прийняття Орендарем в оренду земельної ділянки ,загальною площею 2,0212 га,що придатна до використання за цільовим призначенням, недоліків щодо стану земельної ділянки не виявлені.

Отже, у спірному договорі об`єктом оренди являється одна земельна ділянка ,загальною площею 2,0212 га, а не дві окремі земельні ділянки, як самостійні об`єкти цивільного права

Вказане підтверджується пунктом 5 договору, у якому здійснена нормативно грошова оцінка зазначеної у договорі земельної ділянки, що виражена одним цифровим значенням - 66 684 не кожної із двох земельних ділянок, як об`єктів оренди , а також пунктом 9 договору ,у якому визначено розмір орендної плати - 4% від грошової оцінки земельної ділянки ,що також відображено у договорі однією сумою 2 667,36 грн.

За таких обставин встановлення факту порушення відповідачем прав позивача щодо саду ,площею 0,8629 га , вказаного у договорі в якості складової частини земельної ділянки, загальною площею 2,0212 га, має наслідком розірвання договору оренди в цілому,а не лише щодо багаторічних насаджень.

Таким чином, встановивши, що за договором оренди від 08.02.2019 року позивачем було передано у оренду відповідачеві одну земельна ділянка, площею 2,0212 га, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про розірвання договору оренди в цілому.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду земельної ділянки від 26.04.2021 року складено з порушенням вимог Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», оскільки єдиним органом уповноваженим складати такі акти є Держгеокадастр, не заслуговують на увагу, оскільки даним актом не встановлювалось питання порушення законодавства у сфері використання земель, а встановлювався факт порушення права власності позивача шляхом встановлення наявності чи відсутності на її земельній ділянці багаторічних насаджень, як невід`ємної складової частини її земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду про наявність підстав для розірвання договору оренди, оскільки знищивши сад, відповідач порушив право власності позивача на земельну ділянку, зокрема розташовані на ній багаторічні насадження, чим завдав значної шкоди і значною мірою позбавив позивача на вільне володіння і розпорядження цими багаторічними насадженнями, на яке вона розраховувала при укладенні договору, є правильним.

Інші доводи апеляційної скарги правильні висновки суду не спростовують і не впливають на законність прийнятого судом рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки підстави для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення суду не наведені , рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому згідно ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акра Д» залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий : Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.