Справа № 577/314/22
Провадження № 2/577/259/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі :

головуючого судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі і гідності та стягнення моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати дії ОСОБА_3 такими, що принижують його честь і гідність та стягнути на його користь 500 000 гривень моральної шкоди.

В обгрунтування позову вказує, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Він проживає разом з батьком у АДРЕСА_1 . У дитинстві він тяжко захворів і 2 лютого 2005 року, на підставі акту МСЕК № 232 був визнаний інвалідом з дитинства і безстроково була встановлена друга група інвалідності.

Напроти його двору проживає відповідач ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_6 . На протязі тривалого часу, користуючись тим, що він через хворобу не завжди чітко розуміє обставини, які з ним трапляються, відповідач та його дружина весь час принижують його честь і гідність, зазивають його до себе на подвір`я, називають дурачком і заставляють виконувати різні роботи по господарству. При цьому, намагаються його розсварити з батьком, кажуть на його адресу нецензурні слова, і всякими способами хочуть відірвати його від сім`ї. В силу своєї хвороби він не може їм відповісти, однак, все розповідає батькові, а той намагається його захистити. Батько звертався до відділу поліції, територіальної громади, до дільничного, однак, усі спроби залишаються марними. ОСОБА_3 продовжує кепкувати з нього, налаштовує його проти батька і хоче перетворити його на свого раба, щоб він виконував усі роботи по господарству. Така неповага до нього завдала значної моральної шкоди, вартість якої він оцінює у 500 000 гривень. Вважає, що відповідач порушує його особисте немайнове право на повагу до гідності та честі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Двінський Ю.В. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, і прохав їх задовольнити. Суду пояснив, що його довіритель недієздатним не визнавався, йому пояснював, що непристойні висловлювання з боку відповідача в його адресу дуже його ображають, він після почутих образ не може швидко заспокоїтись, що впливає на його стан здоров`я. Вважає, що відповідач своїми діями проявляє неповагу до особи з інвалідністю, який дуже чутливий, він соромиться бути присутнім в судовому засіданні, просив представляти його інтереси .

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин його неявка не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, допитавши свідка, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень. (ст. 280 ЦК України).

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

З копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 09 лютого 2005 року вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соснівка Конотопського району Сумської області. Згідно відмітки в паспорті, з 11.02.2005 року зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с. 3). Відповідно до інформації, отриманої судом, відповідач зареєстрований по АДРЕСА_3 (а.с. 11).

Відповідно до довідки МСЕК № 020599 від 02.02.2005 року, ОСОБА_2 , 1989 року народження, має другу групу інвалідності з дитинства, безстроково, непрацездатний, рекомендовано спостереження у лікаря психіатра (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він позивачу доводиться батьком. Його син є особою з інвалідністю другої групи з дитинства. Їх сусід ОСОБА_3 мешкає напроти них і з його сина намагається зробити раба, використовуючи його працю за тарілку супу. Дружина відповідача випитала в сина про те, чи той отримує пенсію, а це так, і про це дізнався ОСОБА_3 , який розуміє, що таких людей не можна використовувати, проте він примушує в нього працювати і налаштовує його сина проти нього, випитує різного роду інформацію. Син через хворобу не повністю розуміє суті життя, легко піддається впливу, а відповідач цим користується, при цьому обзиває його дурачком. Син через свій стан не може дати відповідачу достойну відповідь. Через постійне приниження та образи син приходить додому пригнічений і погано піддається заспокоєнню , що відображається на стані його здоров`я. Він особисто говорив з відповідачем з цього приводу, але той на прохання не реагує і продовжую принижувати та обзивати його сина.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення свідка, незважаючи, що той є батьком заявника.

Відповідач не надав спростування доводів, викладених у позові. Через його неявку до суду судовий розгляд відкладався і відповідач повідомлявся про час і місце судового розгляду. Однак, відповідач заперечень проти позову не надав, до судового засідання не з`явився .

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду із позовом про захист честі та гідності, в якому просить визнати дії відповідача такими, що принижують його честь і гідність, а також стягнути з відповідача 500000 гривень моральної шкоди.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова) роз`яснив судам, що при розгляді зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Проте, у даному випадку не встановлено, що відповідачем недостовірна інформація яка б стосувалася, позивача поширювалася і, відповідно, відсутній юридичний склад правопорушення наявність якого могла бути підставою для задоволення вимоги про захист гідності, честі чи ділової репутації.

Тому, враховуючи, що порушень прав позивача на повагу честі, гідності, на що посилався позивач ,не встановлено, то у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі п. 9 передбачено відшкодування моральної шкоди.

За приписами ст.280 ЦК якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Тобто, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

У пункті 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, порушенні стосунків з

оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно висловлював на адресу позивача, суб`єктивну думку в принизливій та непристойній формі використовуючи слово «дурачок», що безумовно принизило і завдало моральних страждань.

Тому на відповідача слід покласти обов`язок відшкодувати моральну шкоду, розмір якої визначити з урахуванням того, що такі обставини дійсно мали місце, з боку відповідача прокоментовано у непристойний спосіб щодо особи , яка є інвалідом з дитинства.

З огляду на викладене, дотримуючись вимог розумності і справедливості, розмір моральної шкоди в 5 000 гривень буде достатньою сатисфакцією завданих страждань.

Керуючись: ст.ст. 23, 277, 297, 299, 280, 1167 ЦК України, ст.ст. 11-13, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 03 жовтня 2022 року

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_3 (мешкає АДРЕСА_4 )

Суддя Семенюк І. М.