Справа № 452/1854/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"22" вересня 2022 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,
з участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 земельної ділянки та 1/3 житлового будинку в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 13 липня 2022 року звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 земельної ділянки та 1/3 житлового будинку в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,0617 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті батька були: його дружина ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), його діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Спадщину прийняв його син, ОСОБА_5 , так як спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України та ОСОБА_2 , яка до шести місяців після смерті батька, ОСОБА_3 , подала заяву про прийняття спадщини. Позивач відмовився від належної йому частку на користь ОСОБА_2 . Отже, після смерті батька спадкоємцем 2/3 частки спадкового майна були ОСОБА_2 , а 1/3 частки - ОСОБА_5 .
Вказані спадкоємці прийняли спадщину, але не оформили свої спадкових прав. Тобто, вони не отримали свідоцтво про право на спадщину та не зареєстрували своїх прав.
Брат позивача, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини в Самбірську державну нотаріальну контору. Державний нотаріус Самбірської державної нотаріальної контори Мариняк Н.М. 8 червня 2022 року відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,0617 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Тому позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті брата (а.с.1-6).
Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року відкрите провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження; витребувано з Самбірської державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 51-52).
22 серпня 2022 року до суду надійшли витребувані копії матеріалів спадкових справ (а.с. 56-76).
Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до судового розгляду (а.с.74).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не прибув, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.77).
Відповідачка ОСОБА_2 , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала (а.с.81).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 22.05.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Самбора серії НОМЕР_1 (а.с.11).
Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,0617 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .
Зазначений будинок належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про праві власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 від 8 грудня 2005 року, виданного виконавчим комітетом Самбірської міської ради Львівської області, на підставі рішення № 182 від 30 серпня 2005 року (а.с.19). Право власності було зареєстроване 08 грудня 2005 року Самбірським МБТІ за № 4859 в книгу 64, про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 9214575 (а.с.20, 21)
Спадкоємцями після смерті батька були: його дружина ОСОБА_4 та його діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (а.с.13,14).
Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 29.10.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Самбора серії НОМЕР_3 (а.с.12).
Мати позивача ОСОБА_4 була зареєстрована до моменту смерті по АДРЕСА_2 разом зі позивачем та не зголошувалася до нотаріуса з завою про прийняття спадщини. (а.с. 39-41).
Після смерті батька ОСОБА_2 звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.57).
Позивач ОСОБА_1 відмовився від належної йому частки на користь ОСОБА_2 (а.с.57 зворот).
Батько позивача ОСОБА_3 на момент смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 58 зворот), разом із сином ОСОБА_5 (а.с.67). Копія будинкової книги втрачена, про що було зроблено оголошення в газету (а.с.37-38).
Після смерті батька спадщину прийняв його син ОСОБА_5 , як спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України.
Отже після смерті батька спадкоємцем 2/3 частки спадкового майна стали ОСОБА_2 , та 1/3 частки спадкового майна - ОСОБА_5 .
Згідно спадкової справи № 663/2006 свідоцтва про право на спадщину зазначеним особам не видавалися.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 17 червня 2017 року складено актовий запис № 189 та 17 червня 2017 року видано свідоцтво про смерть НОМЕР_4 (а.с.10).
Після смерті брата, ОСОБА_1 звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини (а.с. 64), але йому було відмовлено через пропуск терміну для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду.
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 4 травня 2022 року по справі № 452/742/22, ОСОБА_1 визначено додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.66).

Державний нотаріус Самбірської державної нотаріальної контори Мариняк Н.М. 8 червня 2022 року листом за № 884/02-14 відмовила позивачу у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0617 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та рекомендувала звернутися до суду (а.с.75 зворот).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 304519248 від 8 липня 2022 року зазначається, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 (а.с.31).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-022, виданого 08 серпня 2022 року земельна ділянка кадастровий номер :15:012:0028, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі державного акту від 3 листопада 2006 року ЯГ 046670 (а.с.33-34).

Згідно даних спадкової справи № 308/2022, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті свого батька ОСОБА_3 , спадкоємцем є ОСОБА_1 (а.с.73 зворот).

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальними положеннями спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно частини 3 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як встановлено судом, позивач та ОСОБА_5 є рідними братами, що підтверджується наданими позивачем копіями свідоцтв про їх народження (а.с.13,14).

Після смерті батька ОСОБА_5 прийняв спадщину, а саме 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/3 частку земельної ділянки, кадастровий номер :15:012:0028, загальною площею 0,0617 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , але не оформив свої спадкові права на це майно.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 відкривалась за заявою позивача по справі.

На теперішній час позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , оскільки прийняв спадщину, що підтверджується копією рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 4 травня 2022 року по справі № 452/742/22 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи №308/2022.

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті брата ОСОБА_5 , оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності останнього на спадкове майно. Таким чином на теперішній час позивач позбавлений права на спадщину та в позасудовому порядку не має можливості вирішити це питання.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці Європейського суду з прав людини, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

Судом не встановлені обставини, які б в даному випадку обґрунтовували втручання держави у право власності на спадкове майно ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с. 7).

Позивач при зверненні до суду не просив відшкодувати йому понесені судові витрати.

Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність (ст. 13 ЦПК України), понесені судові витрати позивачу при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 частки земельної ділянки, кадастровий номер :15:012:0028, загальною площею 0,0617 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Самбірського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Судове рішення складено 22 вересня 2022 року.

Суддя