Справа № 495/9838/19
№ провадження 4-с/495/12/2022
Ухвала

іменем україни

04 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

за участю: представника скаржника адвоката Шаркевича В.Т., представника стягувача адвоката Царенко О.О., головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Білгород-Дністровському Одеської області скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Лариси Валеріївни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Лариси Валеріївни, в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Лариси Валеріївни та зобов`язати її поновити порушене право ОСОБА_1 , скасувавши арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на Білгород-Дністровський вiддiл виконавчої служби у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Короткий зміст та обґрунтування скарги

Згідно матеріалів виконавчого провадження, а саме розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.07.2022 року, заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №495/9838/19, виданого 15.11.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн. щомісяця, починаючи з 05.11.2019 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 20.07.2022 року - відсутня. 20.07.2022 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.B. в рамках виконавчого провадження №67613471 винесено постанову про скасування заходів примусового виконання. Скасувавши заходи примусового виконання, державний виконавець проявила бездіяльність та неправомірно не зняла арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою від 12.01.2022 року. 22.07.2022 року скаржник звернувся з письмовою заявою до головного державного виконавця Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Л.В., у якій просив надати письмову відповідь на якій законній підставі вона проявляє неправомірну бездіяльність по не зняттю арешту з належної скаржнику на праві власності квартири АДРЕСА_1 , проте як зазначає скаржник, письмової відповіді він не отримав. Скаржник вважає, що підстави для звернення стягнення на його майно відсутні, оскільки заборгованість з аліментів погашена, а тому відсутні підстави для подальшого продовження арешту майна. Оскільки державний виконавець відмовила у знятті арешту з майна, скаржник змушений звернутися до суду із відповідною скаргою.

Позиція головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Л.В.

Державний виконавець вважає скаргу не обгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 25.11.2021 року постановою головного державного виконавця Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №495/9838/19 виданий 15.11.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн. гривень щомісяця, починаючи з 05.11.2019 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Боржник ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №67613471 з ідентифікатором для доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. Отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження №67613471 від 25.11.2021 року, боржник ОСОБА_1 мав повний доступ до матеріалів виконавчого провадження та мав можливість ознайомитись зі змістом постанов, прийнятих виконавцем у відповідному виконавчому провадженні в електронному вигляді. Звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, боржник ОСОБА_1 посилається на відсутність заборгованості зі сплати аліментів та вказує на наявність підстав для зняття арешту з належного йому майна. На виконання вимог ч.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та враховуючи той факт, що у боржника ОСОБА_1 була наявна заборгованість із сплата аліментів сукупний розмір якої значно перевищував суму платежів за три місяці, про яку боржнику достовірно було відомо, а саме загальна заборгованість в розмірі 115 833 грн. 32 коп., постановою головного державного виконавця Білгород-Діпстровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеське області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Чекерською Л.В. про арешт майна боржника від 12.01.2022 року було вирішено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, а саме на суму 115 833 грн. 32 коп.. З матеріалах виконавчого провадження, а саме з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 271125955), вбачається, що боржник ОСОБА_1 є власником лише одного об`єкту нерухомого майна, а саме: 5/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Головний державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Чекерська Л.В. зазначає, що діяла відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, крім того, боржник ОСОБА_1 не оскаржував постанову про арешт майна боржника від 12.01.2022 року, а належне виконання рішення суду не може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, оскільки іншого майна за рахунок якого можливо б було забезпечити виконання рішення суду немає.

Стислий виклад позиції представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Царенко О.О.

Постановою головного державного виконавця Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. від 25.11.2021 року про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №495/9838/19, що виданий 15.11.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 12.01.2022 року постановою головного державного виконавця Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. про арешт майна боржника було вирішено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, а саме на суму 115 833 грн. 32 коп.. Також, з матеріалів виконавчого провадження №67613471 від 25.11.2021 року, а саме з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 271125955), вбачається, що боржник ОСОБА_1 є власником лише одного об`єкту нерухомого майна, а саме: 5/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Матеріали виконавчого провадження №67613471 від 25.11.2021 року не містять жодних відомостей, щодо наявності іншого майна боржника за рахунок якого може бути забезпечено належне (повне) виконання рішення суду. Враховуючи те, що суду не були надані докази, які б підтверджували те, що виконання рішення суду може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника та приймаючи до уваги те, що іншого майна у боржника не має, за рахунок якого можливо б було забезпечити виконання рішення суду, ніж звернення стягнення на майно боржника, стягувач вважає, що дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Чекерської Л.В. відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, отже відсутні жодні підстави для визнання її бездіяльності, щодо не скасування арешту на квартиру боржника. Крім того, для повноцінного захисту порушених прав та складання процесуальних документів, стягувач була змушена звернутися за допомогою до адвоката Царенко О.О., в результаті чого між ними було укладено договір про надання правової допомоги від 08.08.2022 року. Адвокат виконав у повному обсязі всі необхідні роботи за угодою. Плата за послуги адвоката відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №16 від 08.08.2022 року склала 4000 грн., а тому згідно приписів ст.452 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом скарги, стягувач просила стягнути з скаржника ОСОБА_1 на свою користь.

Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2022 року скаргу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Представник скаржника адвокат Шаркевич В.Т. в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив скаргу задовольнити посилаючись на обставини які зазначені в скарзі.

Представник стягувача адвокат Царенко О.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити.

Головний державний виконавець Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерська Л.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, оскільки іншого майна за рахунок якого можливо б було забезпечити виконання рішення суду боржник немає, тому вона діяла відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали скарги, надавши оцінку доказам, суд приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

В силу ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожен може звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2021 року, справа №495/9838/19 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з 05.11.2019 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення набрало чинності 18 жовтня 2021 року.

15.11.2021 року на виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2021 року по справі №495/9838/19 був виданий виконавчий лист.

25.11.2021 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №67613471 за виконавчим листом №495/9838/19 виданий 15.11.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 гривень щомісяця, починаючи з 05.11.2019 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скаржник ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №67613471 від 25.11.2021 року з ідентифікатором для доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

12.01.2022 року з метою забезпечення виконання рішення суду головним державним виконавцем Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. було винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів 115 833 грн. 32 коп..

12.01.2022 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

20.07.2022 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерською Л.В. винесено постанову про скасування заходів примусового виконання, якою виключено відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у звязку з погашенням заборгованості в повному обсязі.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 20.07.2022 року, станом на 20.07.2022 рік заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №67613471 відсутня.

21.07.2022 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Л.В. з заявою про роз`яснення відмови у знятті арешту з майна, для подальшого оскарження в судовому порядку, оскільки заборгованість станом на 20.07.2022 рік відсутня.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Звертаючись до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність головного державного виконавця Білгород-Дністровського вiддiлу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Л.В., скаржник ОСОБА_1 посилається на відсутність заборгованості зі сплати аліментів, що вказує про наявність підстав для зняття арешту з належного йому майна.

Частиною другою статті 71 Закону №1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до статті 48, 56 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч.5 ст.13 Закону №1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону №1404-VIII передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Скаржник ОСОБА_1 не працює, не отримує жодних доходів, доказів наявності в нього щомісячного доходу, грошових коштів, достатніх для забезпечення виконання рішення суду про сплату аліментів ним ні державному виконавцеві, ні суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи відсутність у боржника ОСОБА_1 іншого способу забезпечення виконання рішення суду про стягнення періодичних платежів, суд приходить до висновку, що у державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Л.В. були відсутні підстави для прийняття постанови про зняття арешту з майна боржника, визначені у вичерпному переліку ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі від 31 січня 2018 року у справі №336/61690/17 (провадження №61-29992св18), від 22 квітня 2021 року у справі №742/819/20 (провадження №61-565св21), від 28 квітня 2021 року у справі №577/4889/19(провадження №61-5670св20), №490/6309/16-ц (провадження провадження №61-473св21).

Крім того, згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 03.10.2022 року, станом на 30.09.2022 рік у скаржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №63414313 у розмірі 498 грн. 90 коп..

Виходячи з принципу та презумпції обов`язковості для виконання судових рішень, що набрали законної сили (частина перша статті 18 ЦПК України), саме на боржника лежить тягар доведеності того, що виконання рішення зі сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, проте скаржник таких обставин не довів.

Сама по собі сплата в певний період скаржником ОСОБА_1 аліментів після того, як він допустив наявність заборгованості, не свідчить про те, що виконання рішення є забезпеченим в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника у розумінні пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду справи

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши відсутність у боржника ОСОБА_1 щомісячного доходу та/або способу забезпечення виконання рішення суду про стягнення періодичних платежів, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги

Щодо судових витрат та витрат на правничу допомогу

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст.452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Стягувач ОСОБА_2 користуючись своїм правом, передбаченим ст.15 ЦПК України звернулась за правничою допомогою та до суду надала договір про надання правової допомоги від 08.08.2022 року, розрахунок суми гонорару за надання правової (правнича) допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордеру №16 від 08.08.2022 року склала 4 000 грн..

Беручи до уваги те, що стягувачем ОСОБА_2 було надано суду належні та достатні доказів, які підтвердили здійснення адвокату відповідних оплат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн., суд дійшов висновку про задоволення такої вимоги.

Керуючись ст.ст.4, 13, 76, 81, 133, 137, 353, 447-452 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чекерської Лариси Валеріївни - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судові витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі 4 000 грн..

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Заверюха В.О.