ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/4088/21 Номер провадження 22-ц/814/3187/22Головуючий у 1-й інстанції Мицик С.А. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 грудня 2021 року, постановлене суддею Мицик С.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

30.07.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2018 (справа №629/5162/18) на її, позивача, користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі з 1 600,00 грн. на 2 510,00 грн., за достатності доходу, починаючи стягнення із 30.07.2021 та до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги обґрунтовує суттєвою зміною майнового стану відповідача, який отримує орендну плату від орендаря ПОСП «Агросвіт» за користування належними йому двома земельними ділянками, а отже має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, який відповідає прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку.

Зазначає, що із часу присудження аліментів потреби збільшилися, вона має художньо-естетичні здібності та хоче відвідувати будинок дитячої та юнацької творчості, потребує оздоровлення. Самостійно забезпечити такі потреби дочки вони не може через погіршення її власного матеріального становища та просить вимоги позову задовольнити.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.12.2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

Рішення міськрайонного суду вмотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження покращення матеріального становища відповідача чи погіршення її матеріального становища після винесення судового рішення про стягнення аліментів.

Позивач оскаржила рішення суду першої інстанції до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення міськрайонного суду скасувати й ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заперечує висновки суду першої інстанції щодо недоведеності покращення майнового стану відповідача, який є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, розмір якої від дня постановлення рішення про стягнення аліментів до пред`явлення цього позову збільшився на 22,6%.

Вважає доведеним факт належності відповідачу на праві власності двох земельних ділянок, одну із яких він успадкував від батька, та опосередковано отримує дохід від їх оренди і його розмір дозволяє сплачувати мінімально рекомендований розмір аліментів на одну дитину. При цьому за наявності сумнівів, суд першої інстанції не був обмежений у праві скористатися відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та встановити розмір отриманих ним доходів від оренди двох земельних ділянок.

Повідомляє, що упродовж 2019-2021 років не пред`являла виконавчий документ до виконання в органи ДВС, через досягнуті з відповідачем домовленості, що із паю його батька ОСОБА_4 вона буде забирати гроші на утримання дочки.

Зараз стан здоров`я відповідача погіршився, він знаходився на лікуванні у КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат», що ставить під сумнів подальшу реалізацію таких домовленостей. Проте орендарі таких ділянок ФО-П ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечують проти того, щоб орендна плата пішла на утримання дочки відповідача ОСОБА_7 .

Доводить погіршення свого матеріального становища через запровадженні карантинні обмеження, що вплинули на її підприємницьку діяльність та наразі є близьким до мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24.01.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.12.2021.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.08.2022 указану справу прийнято до свого провадження, закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ./а.с.10/

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2018 (справа №629/5162/18) стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 600,00 грн., з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 19.09.2018 і до досягнення дитиною віку повноліття./а.с.12-13/.

12.12.2018 Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчий лист №629/5162/18./а.с.11/

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї зареєстрованих входять: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 /а.с.14/

Відповідно до довідки ФО-П ОСОБА_8 , виданої ОСОБА_1 в тім, що її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , регулярно відвідує Дитячий центр «Розумнички» з напрямку «Іноземна мова» із вересня 2018 року. Щомісячна абонементна плата на 2021 рік становить 350,00 грн./а.с. 27/.

Згідно виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 установлено діагноз сколіоз 2 ст., періферійна нейропатія нижніх кінцівок./а.с.31-34/

У 20221 році ОСОБА_3 відпочивала та оздоровлювалася у пансіонаті «Чайка» с.Щасливцеве Генічеського району Херсонської області, що підтверджено копіями квитків на суму 3 481,70 грн./а.с.28-30, 37/.

ОСОБА_1 у рахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 отримала від суборендаря паю, кадастровий номер 632981500:03:000:0493 ФО-П ОСОБА_5 кошти у розмірі 16 000,00 грн., про що складено розписку від 11.09.2020./а.с.35/

Власником земельної ділянки ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий №:03:000:0194 є ОСОБА_4 (батько відповідача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.16,17/

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №023409 від 25.11.2009, виданого на підставі розпорядження Лозівської РДА Харківської області від 27.06.2008 №270, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,8266 га на території Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області, земельна частка(пай), ділянка № НОМЕР_3 ; кадастровий №:03:000:0493./а.с.15/

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, із загального захворювання, довідка МСЕК серія ААА №958958./а.с.19/

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.12.2020 (справа №629/3686/20) визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, мешкаючого в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат», розташованій за адресою: смт. Панютине, м.Лозова, Харківської області, вул.Івана Середи, буд.10. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною становить два роки з дня набрання рішенням законної сили./а.с.70/

Згідно довідки КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» від 13.12.2021 вих. №01-35/201413 ОСОБА_2 , інвалід 2 групи, загальне захворювання, дійсно зареєстрований та проживає в КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» з 12.07.2019. Наказом № 193 від 12.07.2019 знаходиться на повному державному забезпеченні по теперішній час./а.с.71/

Представник КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» надав міськрайонному заяву, за змістом якої рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.12.2020 по справі №629/3686/20 ОСОБА_2 визнано недієздатною особою та встановлено строк дії рішення - до 18.01.2023. У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 , не призначено опікуна, опіку над ним здійснює установа на підставі ст.66 ЦК України. Враховуючи зазначене, просить розглянути справу за його відсутності та заперечував проти збільшення розміру стягнення аліментів./а.с.69/

Відмовляючи у задоволенні позову, міськрайонний суд виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження покращення матеріального становища відповідача чи погіршення її матеріального становища після винесення рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2018 про стягнення аліментів. При цьому судом враховано погіршення стану здоров`я відповідача, визнання його недієздатним та знаходиться на повному державному забезпеченні.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується із огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Із огляду на викладені норми матеріального права та обставини справи, ними врегульовані, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про недоведеність зміни матеріального становища сторін, на які посилається позивач, обґрунтовуючи підстави збільшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, оскільки не ґрунтуються на доказах, зокрема погіршення матеріального становища позивачки, як отримувачки аліментів, та зводяться до її загальних посилань на карантинні обмеження. Тоді як надані до апеляційної скарги копії податкових декларацій платника податку ФО-П, а також звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2021 рік - не становили предмет дослідження суду першої інстанції, а тому за правилами ч.3 ст.367 ЦПК України, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки позивач не обґрунтувала неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Доказів покращення матеріального стану відповідача матеріали справи також не містять. Натомість обставини знаходження у його власності земельної ділянки № НОМЕР_3 , кадастровий №:03:000:0493 існували на час постановлення рішення про стягнення аліментів.

Посилання позивача на збільшення державою розміру його, відповідача, пенсії, як інваліда ІІ групи, в контексті суттєвого погіршення стану здоров`я та визнання недієздатним, апеляційний суд до уваги не приймає, як і згоду орендарів ФО-П ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на сплату орендної плати в рахунок аліментів. Оскільки указані особи не вправі змінювати призначення орендної плати замість ОСОБА_2 , а до призначення йому опікуна, опіку над ним здійснює КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат».

Із огляду на викладене колегією суддів також відхиляються посилання позивача на її попередні домовленості із відповідачем щодо добровільної сплати ним аліментів за рахунок коштів від оренди.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, збільшення потреб, а отже витрат, на розвиток дитини, у тому числі відвідування гуртків, будинку дитячої та юнацької творчості, погіршення стану здоров`я, за своїм змістом є вимогами про стягнення додаткових витрат (ст.185 СК України) і питання їх стягнення в цій справі не вирішується та на збільшення розміну аліментів не впливає. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця