Дата документу 22.09.2022 Справа № 336/2543/22
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/2543/22Головуючий у 1-й інстанції Дацюк О.І.
Пр. № 22-ц/807/1858/22Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2022 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у справі за позовом Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання спадщини відумерлою

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-19), в якому просила: - встановити факт, який має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , а саме - свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, виданого АТ «Мотор Січ» 28.04.1995 року; - визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 51,9 кв. м, житловою площею 30 кв. м та передати у власність територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради; - стягнути кошти, витрачені у 2022 році на сплату судового збору при здійсненні представництва держави з ОСОБА_1 у сумі 4962,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Дацюк О.І. (а.с. 20).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2022 року (а.с. 22-23) вказану позовну заяву у цій справі визнано неподаною та повернуто останній.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області у своїй апеляційній скарзі (а.с. 38-50) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 54).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито від 26 серпня 2022 року (а.с. 58), дану справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.с. 59).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони позивача у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час її розгляду апеляційним судом взагалі.

Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області надала апеляційному суду для долученння до матеріалів цієї справи позовну заяву із додатками, які були повернуті судом першої інстанції на виконання вищезазначеної оскаржуваної ухвали у цій справі на 241 арк.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи вищезазначену позовну заяву позивачеві у цій справі, керувався ст.ст. 185, 353 ЦПК України та виходив із такого.

Позовну заяву від імені позивача підписано та подано заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя з посиланням на положення ст. 56 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ст. 58 ЦПК України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади АРК, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

В позовній заяві заявлено три позовні вимоги: - про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 ; - стягнення коштів на користь Запорізької обласної прокуратури.

Будь-яких підстав для заявлення позову про встановлення факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_2 прокурором не зазначено, між тим як очевидним є, що позов в даному випадку не стосується законних інтересів держави, а прокурор не має повноважень представляти інтереси померлої людини, яка внаслідок смерті втратила правоздатність та дієздатність.

Ст. 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду в порядку окремого провадження.

Враховуючи положення ст. 58 ЦПК України в даному випадку з заявою окремого провадження про визнання спадщини відумерлою має право звернутись до суду орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Будь-яких підстав для представництва прокуратурою інтересів Запорізької міської ради, яка має в своєму штаті більш ніж достатню кількість повноважених представників із правом на зайняття адвокатською діяльністю, немає.

Очевидною є і відсутність підстав для представлення інтересів Запорізької обласної прокуратури прокурором нижчої ланки, враховуючи також і те, що Запорізька обласна прокуратура взагалі не є позивачем у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на представлення інтересів позивача, що є підставою для повернення позовної заяви.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Так, відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб (ст. 122 ЦПК), а також за заявою прокурора.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що прокурор у вищезазначеному позову у цій справі (а.с. 2-19) зазначав, що опрацюванням матеріалів кримінального провадження № 0000122 від 27.08.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України за фактом вжиття невстановленими особами за попередньою змовою між собою упродовж 2020-2021 років заходів до заволодіння чужим майном шляхом обману поза межами якого подано відповідний позов, встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Запорізької міської ради щодо визнання відумерлою спадщиною об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана квартира на праві спільної часткової власності в рівних долях належала рос. ОСОБА_3 - 1/2 частини квартири та ОСОБА_4 - 1/2 частини квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданим АТ «Мотор Січ» 28.04.1995 року, зареєстрованим Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 22.11.1995 року в реєстровій книзі № 226 за реєстровим № 36045.

Після смерті ОСОБА_5 , 1/2 частини квартири успадкована ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії і номер 2-319, виданим 09.08.2019 року П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

Так, у межах спадкової справи № 114 за 2019 рік, заведеної П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 , під час спадкування її сином ОСОБА_2 14 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори перевірено особу спадкоємця (на підставі свідоцтва про народження рос. ОСОБА_4 , НОМЕР_2 від 19.05.1971 року, паспорту громадянина України - укр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , виданого 06.12.2007 року Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області), а також документ, що підтверджує право власності на квартиру (Свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, видане АТ «Мотор Січ» 28.04.1995 на ім`я рос. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) та встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 06.12.2007 року Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області є співвласником вищевказаного майна.

Відомості щодо особи ОСОБА_2 (рос. ОСОБА_4 ) також підтверджуються експертним висновком ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз ПАН України» № 056/167-ті від 24.04.2019 року, відповідно до якого встановлено, що: «прізвища ОСОБА_4/ОСОБА_5 (паспорт, запис ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_5 ), рос. ОСОБА_2/ОСОБА_3 (паспорт, запис російською мовою ОСОБА_2 ) та рос. ОСОБА_2/ОСОБА_3 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними».

Окрім того, відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 13.10.2021 року № 04-46/3/733 за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зв`язку з різним написанням прізвища ОСОБА_4 на російській мові у паспорті громадянина України та свідоцтві про право власності на квартиру виникає необхідність у встановлені юридичного факту належності зазначеного правовстановлюючого документу (свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, виданого АТ «Мотор Січ» 28.04.1995 року) вказаній особі.

Таким чином, встановлення факту належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , а саме Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, виданого Акціонерним товариством «Мотор Січ» 28.04.1995, має значення для вирішення питання про визнання спадщини на належну особі за життя квартиру відумерлим майном.

У зв`язку із вищевикладеним, встановлення факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу ОСОБА_2 безпосередньо породжує юридичні наслідки для позивача, а саме обов`язок вжиття Запорізькою міською радою заходів до визнання відумерлою спадщиною квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка за життя належала ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює…орган місцевого самоврядування...

Запорізька міська рада, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» є органом, через який територіальною громадою міста Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.

Таким чином, у правовідносинах, що виникли, саме Запорізька міська рада є органом, уповноваженим здійснювати як захист порушених інтересів держави, так і захист порушених інтересів територіальної громади міста Запоріжжя.

У зв`язку із вищевикладеним, у прокурора виникло не тільки право, але й обов`язок відреагувати на існуючий факт порушення інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду з цим позовом.

З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави прокуратурою на адресу Запорізької міської ради скеровано лист від 05.10.2021 року за вих. № 52-6393 вих-21, який був додатком до вищезазначеної позовної заяви позивача у цій справі під № 12 (а.с. 19), на який суд першої інстанції не звернув належної уваги при вирішенні процесуального питання оскаржуваною ухвалою, та в якому викладено виявлені підстави для визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Запорізька міська рада як орган, уповноважений здійснювати як захист порушених інтересів держави, так і захист порушених інтересів територіальної громади міста Запоріжжя, на думку прокуратури, повинна була вжити заходи до визнання спадщини відумерлою, зокрема шляхом пред`явлення відповідної позовної заяви.

Разом з тим, листом виконавчого комітету Запорізької міської ради за вих. № 14172/03-20/03 від 23.10.2021 року, який був додатком до вищезазначеної позовної заяви позивача у цій справі під № 13 (а.с. 19), на який суд першої інстанції не звернув належної уваги при вирішенні процесуального питання оскаржуваною ухвалою, прокуратуру повідомлено, що представником Запорізької міської ради приймалася участь у судових засіданнях з розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя справи № 336/5236/20 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, подавався відзив на позовну заяву. Відповідно до реєстру вхідної кореспонденції виконавчого комітету Запорізької міської ради за реєстраційним №10381/03-20/10 від 26.07.2021 року отримано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2021 року по справі №336/5236/20, яким залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Окрім того, вказаним листом прокуратуру поінформовано, що станом на час надання відповіді Запорізька міська рада не зверталася до суду з заявою про визнання відумерлою спадщиною квартири за адресою: АДРЕСА_2 та наразі здійснюється збір необхідних документів.

Отже, вищевказане свідчить про обізнаність органу місцевого самоврядування щодо наявності порушеного права з липня 2021 року, однак заходи спрямовані на захист порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя представницьким органом майже рік не вживаються.

Окрім того, окружною прокуратурою з метою вжиття органом місцевого самоврядування заходів, спрямованих на відновлення порушених інтересів держави повторно направлено до лист від 11.01.2022 року за вих. № 52-195 вих-22, який був додатком до вищезазначеної позовної заяви позивача у цій справі під № 14 (а.с. 19), на який суд першої інстанції не звернув належної уваги при вирішенні процесуального питання оскаржуваною ухвалою, з обґрунтуванням виявлених порушень.

Водночас, листом виконавчого комітету Запорізької міської ради від 07.02.2022 року №00482/03-20/05, який був додатком до вищезазначеної позовної заяви позивача у цій справі під № 15 (а.с. 19), на який суд першої інстанції не звернув належної уваги при вирішенні процесуального питання оскаржуваною ухвалою, прокуратуру поінформовано, що станом на час надання відповіді Запорізька міська рада не подавала позовну заяву по факту визнання відумерлою спадщиною квартири за адресою: АДРЕСА_2 та не заперечує проти реалізації Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області функції представництва інтересів держави в суді під час вирішення питання про визнання об`єкту АДРЕСА_2 відумерлою спадщиною.

Опрацюванням відомостей, розміщених на сайті Судової влади України встановлено, що станом на час звернення прокурора з даним позовом до суду, Запорізькою міською радою заходи щодо захисту інтересів територіальної громади міста Запоріжжя у вказаних правовідносинах шляхом пред`явлення відповідного позову так і не вжито.

Вказані обставини, на думку прокуратури, свідчать про бездіяльність Запорізької міської ради щодо захисту порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя, що свідчить про наявність підстав для представництва, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це…відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

На виконання вимог, визначених ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області попередньо, до звернення із цим позовом до суду, повідомлено Запорізьку міську раду як орган, що уповноважений представляти інтереси відповідної територіальної громади, щодо прийняття рішення про представництво інтересів держави в особі Запорізької міської ради, доказом чого є лист від 22.06.2022 року № 52-3212 вих-22, який був додатком до вищезазначеної позовної заяви позивача у цій справі під № 18 (а.с. 19), на який суд першої інстанції не звернув належної уваги при вирішенні процесуального питання оскаржуваною ухвалою, .

Отже, судом першої інстанції помилково залишено поза увагою те, що Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області дотримано порядок, визначений ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та до пред`явлення позову неодноразово надано можливість Запорізькій міській раді відреагувати на порушення, зокрема, шляхом перевірки фактів порушення законодавства, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

У даному випадку, на думку прокуратури, з урахуванням того, що з часу відкриття спадщини сплинуло більше двох років, з часу обізнаності органу місцевого самоврядування про наявність порушеного права - більше року, а також враховуючи, що гр. ОСОБА_1 вже вживалися заходи, спрямовані на незаконне заволодіння квартирою після смерті ОСОБА_2 , захист інтересів потребує невідкладного захисту.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що прокурор дотримався порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції.

Також, при новому вирішенні процесуального питання суду першої інстанції слід врахувати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Проте, ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Позивач у своєму позові у вищезазначеній справі зазначав, що згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №67992001 від 29.12.2021 року, у спадковому реєстрі міститься інформація про заведення приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , спадкової справи № 04/2020 від 17.01.2020 року. Відомості про видачу свідоцтва про право власності відсутні.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №04/2020 від 17.01.2020 року, наданими на запит прокурора, вищевказана спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , 01.01.2020 року за заявою ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 не надано нотаріусу необхідних документів, у тому числі, рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_3 бригади, приватним нотаріусом Тізенберг Д.Д. 30.06.2020 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 606/02-31.

Окружною прокуратурою встановлено, що гр. ОСОБА_1 вживалися заходи до визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя подано позовну заяву до Запорізької міської ради, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. про визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2021 року у справі № 336/5236/20 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що позивач після скерування до суду позовної заяви жодного разу у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання.

Таким чином, звернувшись із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем за законом, визнання права власності на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 заявив про свої права на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , що свідчить про наявність спору про право власності.

З урахуванням вищевикладеного, у зв`язку з наявністю спору про право на спадкування після померлого ОСОБА_2 , окружною прокуратурою правильно до суду скеровано саме позовну заяву для її розгляду за правилами позовного, а не окремого провадження.

Позивач у цій справі правильно заявив вимогу про встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцеві (ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України) у порядку саме позовного провадження.

Оскільки, само по собі встановлення юридичного факту, а саме: належності правовстановлюючого документу на вищезазначену квартиру спадкодавцеві не несе юридичного наслідку щодо вирішення прав заявника, так як його встановлення буде лише підтвердженням належності квартири спадкодавцеві, тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав.

Позов, а не заява, позивачем подано виключно через те, що іншою вимогою у цій справі є спір про право (право на спадщину), а тому всі ці вимоги мають розглядатися у позовному провадженні.

Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі ЄУН № 691/1237/20, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що позивачем при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір (а.с. 37).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2022 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 22.09.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.