Провадження № 2/742/606/22
Єдиний унікальний № 742/684/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест Хаус», треті особи: приватний виконавець Палагін Олександр Петрович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

У С Т А Н О В И В :

Позивачем подано до суду позов до ТОВ «ФК «Інвест Хаус», треті особи: приватний виконавець Палагін Олександр Петрович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відносно нього постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П., на підставі Виконавчого напису №849 від 04 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №68247568, за яким з позивача стягуються на користь відповідача грошові кошти у розмірі 18 960 грн. 51 к. В ході виконавчого провадження постановою приватного виконавця Палігіним О.П. від 20 січня 2020 року накладено арешт на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 19 260 грн. 51 к. Згідно ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.02.2022 припинено стягнення по ВП №68247568. Тому виконавчий напис є безпідставним оскільки кредит позивачем було погашено достроково.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення. Згідно заяви представника позивача від 05.10.2022 просить провести судове засідання без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Інвест Хаус`в судове засідання не з`явився, згідно клопотання та заяви представника відповідача від 04.08.2022 заявлені позовні вимоги визнає, а також зазначає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 6000 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, через невручення рекомендованого поштового відправлення, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд. 433, кім. 28-29 за адресою робочого місця (контори) приватного нотаріуса. На виконання ухвал Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2022 року про витребування доказів, приватним нотаріусом не було надано витребовувані документи, а саме: завірені належним чином документи, що були подані ТОВ «ФК «Інвест Хаус» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

04 травня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 849) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус», заборгованості в розмірі 18 960 грн. 51 к, що складається із заборгованості за період з 16 листопада 2019 року по 25 квітня 2020 року із суми заборгованості за кредитом 6 282 грн. 43 к, суми заборгованості за несплаченими за відсотками за користування кредитом 721 грн. 96 к., суми заборгованості по штрафам і пеням 8200 грн. 51 к, суми заборгованості за інфляційною складовою 3755 грн 61 к, на підставі кредитного договору №R211/002-TEK.0050749 від 12 серпня 2015 року, укладеного між позивачем та первісним кредитором ПАТ Банк «ТРАСТ» (а.с.32).

З виконавчого напису вбачається, що ТОВ «ФК «Інвест Хаус», відступлено право вимоги №БТ-ПВ-11/19-2 від 15.11.2019 за кредитним договором №R211/002-TEK.0050749 від 12 серпня 2015 року, укладеного між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. від 20 січня 2022 року, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., відкрито виконавче провадження №68247568 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус», заборгованості в розмірі 19260 грн. 51 к, стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 657 грн. 48 к, (а.с.33).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. від 20 січня 2022 року, в межах виконавчого провадження №68247568, накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 в сумі 16574 грн 88 к (а.с.9).

Згідно ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.02.2022 припинено стягнення по ВП №68247568, що знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. від 10 лютого 2022 року, в межах виконавчого провадження №68247568, зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчий напис №849 від 04.05.2020 (а.с.35).

Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. №22898 від 24.08.2022, в якому він повідомляє, що під час проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису № 849 вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. на виконання якого 20.01.2022 відкрито виконавче провадження №68247568 з боржника ОСОБА_1 , було стягнуто борг на загальну суму 7631 грн 71 к. З них 6753 грн 49 к 07.02.2022 розподілено в порядку ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: перераховано на користь приватного виконавця 842 грн 64 к, як відшкодування витрат виконавчого провадження та 537 грн 35 к основної винагороди, 5373 грн 50 к перераховано стягувану ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в рахунок погашення боргу та 872 грн 22 к перебувають на депозитному рахунку приватного виконавця, оскільки надійшли до нього після зупинення вчинення виконавчих дій на підставі рішення суду (а.с.48).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №751/5727/20 (провадження №61-13976св21).

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 04 травня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Докази посвідчення нотаріально кредитного договору укладеного між банком та позивачем, ні відповідачем, ні третіми особами, не надано, на чому наполягає і позивач, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуку Т.В. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Також стороною відповідача не було надано доказів надсилання стороні позивача досудової вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, що позбавило його процесуальної можливості реалізувати свої права щодо вирішення спору в добровільному порядку чи оскарження такої заборгованості.

За таких обставин, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки оскаржується позивачем, а також, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню.

Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю 1 та 2 груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до довідки №55 про отримання допомоги, ОСОБА_1 є законним представником своєї недієздатної доньки, а тому вона підлягає звільненню від сплати судового збору.

Відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 496 грн 20 к, за подання заяви про забезпечення позову, слід покласти на відповідача ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне сплатити відповідачу 50% судового збору, тобто (992 грн. 40 к 50%) 496 грн. 20 к на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

При цьому, суд враховує, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт перший частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

За матеріалами справи встановлено, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його користь судові витрати в повному обсязі. При цьому у клопотанні представником позивача долучено розрахунок суми судових витрат, зокрема витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг, виконавцем виконані наступні послуги: усні консультації, вивчення документів, підготовка правової позиції та усного висновку; складання заяви про забезпечення позову; складання позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вартість послуг становить 5000 грн.

Враховуючи викладене, зважаючи на те що позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено судом, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвокату Ткаченко Наталії Миколаївни підлягають відшкодуванню в частковому обсязі, тобто в розмірі 4 000 грн.

На підставі викладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХ В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест Хаус», треті особи: приватний виконавець Палагін Олександр Петрович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 04 травня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем (реєстровий номер 849) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованості в розмірі 19 260 грн. 51 к, якому ПАТ Банк «ТРАСТ» відступило за кредитним договором №R211/002-TEK.0050749 від 12 серпня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ Банк «ТРАСТ».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус», на користь ОСОБА_1 судовий збір при поданні заяви про забезпечення позову в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 к.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус», на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 к

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус», , місцезнаходження: 03035, м.Київ, пл. Солом`янська буд. 2, офіс 102 Б

Третя особа: Личук Тарас Володимирович приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, місцезнаходження: 76014, м.Івано-Франківськ, вул.Коновальця Євгена, буд. 433, кім. 28-29.

Третя особа: Палігін Олександр Петрович приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області, місцезнаходження: 14013, м.Чернігів, проспект Перемоги, буд.139, кім.213.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО