Провадження № 2/537/1120/2022
Справа № 524/3809/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Хіневич В.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення коштів на утримання малолітніх дітей,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , де просить суд розірвати шлюб, укладений 02.09.2006 між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харків, про що 02.09.2006 в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №988, стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти (аліменти) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 08 липня 2022 року, до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та кошти (аліменти) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 5 000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 08 липня 2022 року, до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви з трьома вимогами немайнового характеру у розмірі 992 грн 40 коп. та витрати пов`язані з розглядом справи, тобто витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 025 грн 00 коп.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 серпня 2022 року дану позовну заяву було направлено за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Однак, суддя перевіривши позовну заяву, дослідивши додані матеріали, встановив, що дана справа помилково направлена до Крюківського районного суду м. Кременчука з наступних підстав.

Звертаючись до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з указаним позовом, позивач посилалась на альтернативну підсудність, передбачену ч.1,2 ст. 28 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що головною ознакою цього виду підсудності є воля позивача у справі під час визначення конкретного суду для вирішення спору по суті в межах правил, встановлених процесуальним законом. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Альтернативна територіальна підсудність зумовлена необхідністю або доцільністю надання позивачеві права вибору суду, який розглядатиме справу. Встановлення правил альтернативної підсудності створює позивачу більш сприятливий режим для участі в судочинстві (наприклад, зменшуються витрати часу на звернення до суду, що, у свою чергу, може вплинути на оперативність розгляду справи).

Отже, право позивача на альтернативну підсудність є абсолютним і не може бути обмежене, оскільки процесуальний закон не передбачає виключень з нього.

Так, ч.1,2 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання або місця перебування - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Підсудність цивільних справ за участі внутрішньо переміщених осіб визначається за загальними правилами, передбаченими статтями 26-30 ЦПК України.

Єдина особливість пов`язана з тим, що правила загальної та деякі правила альтернативної підсудності прив`язані до місця проживання відповідача (загальна підсудність) або позивача (деякі правила альтернативної підсудності).

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Тобто правила загальної чи альтернативної підсудності можуть визначатися відповідно до адреси місця проживання внутрішньо переміщеної особи, зазначеної у довідці.

Позивачем ОСОБА_3 разом з позовною заявою до суду була надана довідка від 12.04.2022 № 1604- про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи, довідка від 12.04.2022 № 1604- про взяття малолітньої ОСОБА_3 на облік як внутрішньо переміщеної особи та довідка від 12.04.2022 № 1604- про взяття малолітньої ОСОБА_4 на облік як внутрішньо переміщеної особи. Фактичне місце їх проживання/перебування: АДРЕСА_1 , що відноситься до Автозаводського району м. Кременчука.

Тож позивач вірно подала позов до Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Враховуючи викладене, а також те, що дана справа була помилково направлена до Крюківського районного суду м. Кременчука, тож її необхідно повернути на розгляд до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Керуючись ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення коштів на утримання малолітніх дітей повернути до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Хіневич