Справа № 383/929/22
Номер провадження 2-з/383/14/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді - Замши О.В., за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В. розглянувши у судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області заяву адвоката Попович Світлани Михайлівни, яка діє в інтересах фермерського господарства Івашини Володимира Олексійовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

На підставі ч.2 ст.149 ЦПК України (до пред`явлення позову) адвокат ОСОБА_1 в інтересах фермерського господарства ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову та просить заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0090 та :02:000:0091, які належать ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що предметом в подальшому поданого позову буде вимога майнового характеру до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в сумі 300400 грн. 94 коп. та 30000 грн. моральної шкоди, у зв`язку з невиконанням рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2022 року по справі №383/495/21, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь фермерського господарства ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 56700 грн. як такі, що безпідставно отримані, а саме без достатньої правової підстави.

Забезпечення в майбутньому поданого позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0090 та :02:000:0091, які на праві приватної власності належать ОСОБА_3 є необхідним для виконання судового рішення про стягнення коштів в сумі 300400 грн. 94 коп.

У додаткових поясненнях від 11.10.2022 року адвокат Попович С.М. вказала, що оскільки предметом спору є стягнення коштів, накладення заборони на об`єкти нерухомого майна, щодо якого станом на день звернення з заявою про забезпечення позову були відсутні обтяження, мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність. Отже, обраний вид забезпечення позову - накладення заборони на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами. При цьому, забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до змісту пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів заяви не вбачається підстав для задоволення заяви адвоката Попович С.М., яка діє в інтересах фермерського господарства ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

Так, заявником не надано достатніх доказів, що між сторонами дійсно виник спір, оскільки, надаючи копію судового рішення та копію виконавчого листа про стягнення коштів, заявник не вказує, чи відкрите виконавче провадження, чи здійснюються виконавчі дії та наявність заборгованості за виконавчим листом.

Крім того, встановлено невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник позовним вимогам, оскільки заборона реєстратору вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок позбавить власника земельних ділянок на володіння та користування землею, в тому числі передачу в оренду чи інше користування третім особам.

Крім того, заявником не надано підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання можливого рішення суду, у зв`язку з чим не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви щодо застосування передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України виду забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок, як такого, що не відповідає встановленим частиною 3 статті 150 ЦПК України вимогам співмірності та порушить права та інтереси ОСОБА_3 як власника нерухомого майна у володінні та користуванні спірним майном, а тому зазначені доводи заявника є недостатніми та не доведеними належними засобами, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 258-260, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Попович Світлани Михайлівни, яка діє в інтересах фермерського господарства ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0090 та :02:000:0091, які на праві приватної власності належать ОСОБА_3 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 12.10.2022 року.

Суддя О.В. Замша