РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 555/1285/21

Провадження № 22-ц/4815/1182/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Оніщук Марії Адамівни на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2022 року (ухвалене у складі судді Мельничук Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,-

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.07.2020 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вона отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого внутрішньо суглобного перелому проксимального метаепіфізу лівої великої гомілкової кістки, закритого перелому голівки лівої малої гомілкової кістки, які зумовили тривале дороговартісне лікування. За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 01 жовтня 2020 року заступника начальника СВ Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції М. Козлюка, підтверджено відсутність вини водія, транспортного засобу Viper моделі «ЕХ50QТ-15», р.н. НОМЕР_1 , оскільки жодного порушення вимог ПДР він не вчиняв, а цивільно-правову відповідальність за завдані їй тілесні ушкодження має відшкодувати власник коня, якого було встановлено під час досудового розслідування, оскільки саме через його безвідповідальність їй спричинено тілесних ушкоджень та завдано матеріальної і моральної шкоди. Зауважує про те, що на відповідальність власника домашньої тварини вказують правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28 лютого 2018 року (справа № 281/618/15-ц), де суд дійшов висновку, що власник тварини, який залишив її без належного догляду та неправильно прив`язану, має нести відповідальність за шкоду завдану, цією твариною. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану її здоров`ю шкоду, то вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь 45670,50 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 45670,50 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з придбанням ліків та лікуванням.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди на її лікування, оскільки їй було завдано тілесних ушкоджень твариною відповідача, у зв`язку з відсутністю належного контролю за твариною з боку відповідача, як її власника.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Оніщук М.А. оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що представник відповідача заперечує його вину та пояснює, що він випасав свого коня на землях, які належать до земель пересічного значення. На цих землях постійно випасають коней. Жодної небезпеки для людей вони не становлять. 09 липня 2020 року він прив`язав мотузкою коня до металевого стержня та вткнув його у землю. Кінь не був відірваний, жодної небезпеки він не становив. Позивач мала можливість об`їхати коня. В постанові про закриття кримінального провадження вказано, що ОСОБА_1 сама почала рух в сторону мотузки, у той час як кінь почав різко рухатись внаслідок чого мотузка натягнулася і піднялася відносно землі на відстань 30-40 см. Мотузка смикнула ОСОБА_1 від чого вона впала. Наголошує, що протоколу про порушення правил утримання домашніх тварин на ОСОБА_2 не складали. Вини відповідача у даній справі не встановлено, немає жодного вироку суду про визнання його винним чи постанови про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що наявні всі обґрунтовані підстави для залишення даного позову без задоволення, оскільки відсутні наміри відповідача на скоєння даної ДТП, відсутні дії з його боку (чи бездіяльність), направлених на його скоєння, що виключає відповідальність відповідача, оскільки шкода позивачці буда завдана внаслідок випадкових обставин.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.07.2020 приблизно о 14.00 год., на ґрунтовій дорозі, неподалік р. Случ в м. Березне, Рівненської області, трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого внутрішньо суглобного перелому проксимального мета епіфізу лівої великої гомілкової кістки, закритого перелому голівки лівої малої гомілкової кістки.

Постановою про закриття кримінального провадження від 01 жовтня 2020 року (а.с. 7-8) встановлено, що 09.07.2020 приблизно о 13.30 год. ОСОБА_3 на власному мопеді марки «Viper», моделі «EX50QT-15», р.н. НОМЕР_1 , разом із дружиною ОСОБА_1 виїхали з дому та прямували в напрямку поля, яке знаходиться поблизу р. Случ, за м. Березне, Рівненської області. Рухався водій по центру міста в напрямку районного відділу освіти, проїхавши який останній виїхав на дорогу пересічного значення із піщаним покривом. Швидкість руху становила приблизно 30 км/год. Коли водій спустився з гірки та проїхав приблизно 500 метрів то помітив, що посередині дороги лежить мотузка довжиною приблизно 70 метрів, на краю якої був прив`язаний кінь, який в цей момент поводив себе неспокійно та здійснював різкі рухи в хаотичному порядку. Побачивши це, ОСОБА_3 зупинив транспортний засіб. Відстань між останнім та мотузкою становила приблизно 3 метри. Після чого зупинивши мопед пасажирка ОСОБА_1 злізла з останнього та стала на обидві ноги. У подальшому вказані особи почали рух в сторону мотузки. ОСОБА_1 йшла ногами, а ОСОБА_3 сидячи на мопеді відштовхувався ногами від землі, тим самим приводив його у рух. Як тільки останні почали рух в напрямку мотузки, то з невідомих їм причин кінь почав різко рухатись паралельно їм, тільки у протилежному напрямку. Він здійснив рух таким чином, що мотузка натягнулася і піднялася відносно землі на відстань приблизно 30-40 см. Мотузка почала різко переміщатись у напрямку ОСОБА_1 і смикнула останню за ліву ногу. Від отриманого удару потерпіла впала на землю. В той же час, мотузка натягуючись зачепила мотоцикл і ОСОБА_3 теж упав на землю. Після падіння, потерпіла почала триматися за ногу та просила чоловіка дати їй мобільний телефон щоб зателефонувати до родичів та повідомити про травму ноги. Виконавши прохання, ОСОБА_3 пішов у напрямку де знаходився кінь та дістав із землі пристрій за допомогою якого його припалювали, тому що кінь поводив себе агресивно та міг повторно їм нашкодити. Далі свідок разом із своєю дружиною залишалися на місці події та чекали приїзду карети швидкої допомоги. У свою чергу, власника коня - ОСОБА_2 пояснив, що дійсно він має у власності чотирьохрічного коня чорного кольору, випасання якого здійснював на пасовищі неподалік будинку, яке знаходиться у польовому масиві поблизу річки Случ. 09.07.2020 приблизно о 05.00 год. ОСОБА_2 вивів коня на вищевказане пасовище, де прив`язав його за мотузку до металевого стержня, який вткнув в землю, після чого пішов додому займатися особистими справами. Приблизно о 18.30 год. останній повертався на пасовище та по дорозі зустрів двох чоловіків, які запитували чий то кінь випасався, на що ОСОБА_2 відповів, що то його кінь. Після чого вищевказані особи розповіли про ситуацію, яка склалася за участі коня, а саме те, що внаслідок поведінки коня травмувалася жінка, яка рухалась по дорозі пересічного значення.

Обставини, що встановлені вищевказаною постановою слідчого, ОСОБА_2 не оскаржувалися.

Внаслідок вищеописаних подій, здоров`ю ОСОБА_1 була завдана шкода, що потягла дороговартісне лікування, сукупна вартість якого складає 45670,50 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними документами.

Згідно з ч.1 ст.180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», особа, яка утримує домашню тварину, зокрема, зобов`язана: - супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання; - забезпечити безпеку сторонніх людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; - безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Таким чином, вказаними нормами законодавства передбачено, що особа, яка утримує тварину повинна відшкодовувати в повному обсязі завдану її твариною шкоду іншій особі або її майну.

Матеріали справи обґрунтовано свідчать, що конем, який належить відповідачу, була завдана шкода здоров`ю позивачки, внаслідок чого остання понесла значні матеріальні витрати на лікування, розмір яких відповідачем не оспорюється.

Колегія суддів критично відноситься до заперечень ОСОБА_2 щодо позовних вимог, оскільки він, в порушення Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», здійснював випасання коня в межах дороги загального користування без належного контролю за твариною.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Оніщук Марії Адамівни залишити без задоволення, а рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.