ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5514/22 Справа № 212/1608/22 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М.Д. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Справа № 212/1608/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Міський тролейбус»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року, яке ухвалено суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 05 липня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Міський тролейбус» (надалі КП «Міський тролейбус») про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з вересня 2019 року працює у КП Міський тролейбус на посаді кондуктора громадського транспорту в службі експлуатації депо № 1.

01 лютого 2022 року позивачку відстроронено від посади.

Підставою для відсторонення зазначено те, що позивачка не надала документи, що підтверджують факт щеплення проти COVID-19 або довідку про тимчасові чи постійні протиопоказання до вакцинації проти COVID-19.

Позивачка вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки її відсторонення від роботи є безпідставним, порушує її права на працю.

Зазначає, що відповідно до ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи (ПАРЄ) від 27 січня 2021 року щеплення проти COVID-19 не є обов`язковим та є добровільним для всіх груп населення.

Також, вакцини від COVID-19 не пройшли повний обсяг клінічних досліджень, зокрема не вивчено побічних ефектів і протиопоказань, відсутня інформація про всі можливі ризики для здоров`я, а також ефективність та безпеку.

Вакцинація від COVID-19 здійснюється лише за наявності згоди особи.

Для позивачки вказана вакцинація має ознаки примусу, при цьому відмова від вакцинації має для позивачки тяжкий наслідок втрату роботи та єдиного джерела для існування.

Вважає, що саме заклад охорони здоров`я має встановити факт ухилення від проведення профілактичного щеплення, тому підставою для відсторонення від роботи може слугувати не факт ненадання працівником документу на підтвердження вакцинації, а подання посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби.

Позивачка вважає, що факт відмови працівника від обов`язкового профілактичного щеплення або ухилення в його проведенні має встановлюватися на основі письмових документів, які мають бути отримані роботодавцем у встановленому законом порядку. Відмова працівника у наданні свого документу про вакцинацію не вказує на його відмову від вакцинації чи її відсутність, а вказує на бажання працівника не розголошувати певні відомості про себе, що свідчить про відсутність законних підстав у роботодавця про відсторонення від роботи. В оскаржуваному наказі про відсторонення відсутній висновок роботодавця про наявність або відсутність щеплення у позивачки і не вказує на відмову позивачки здійснити таке щеплення чи ухилення у його здійсненні, що вказує на те, що наказ не містить жодного обґрунтування та не може вважатися законним.

Посилаючись на викладене, просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ №102-к від 01 лютого 2022 року Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 , виданого директором Комунального підприємства Міський тролейбус (надалі КП «Міський тролейбус»), поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді кондуктора громадського транспорту в службу експлуатації депо № 1, а також стягнути з КП Міський тролейбус суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розрахунку 494,47 грн. за кожен робочий день, а всього 11867,28 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом, при ухваленні рішення, не були враховані обставини справи та норми чинного законодавства, а саме, що станом на сьогоднішній день жодним нормативно-правовим актом не передбачено в яких випадках відсторонювати чи не відсторонювати невакцинованих від COVID-19 працівників, не передбачено винятків відсторонення, не розроблено отримання підтвердження протипоказань. Зазначає, що роботодавцем про відстороненні її від роботи у зв`язку із відсутністю щеплення проти COVІD-19 не дотримано вимог щодо отримання письмового лікарського підтвердження про відмову від такого щеплення чи відповідного акту в разі відмови дати таке підтвердження. Натомість, відповідач виніс оскаржуваний наказ на підставі одного лише повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення, яке саме по собі не створює жодних юридичних наслідків та не засвідчує юридичного факту відмови чи ухилення позивачки від обов`язкового профілактичного щеплення, а також факту ненадання медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданого закладом охорони здоров`я. Крім того, вакцинація проти COVID-19 не віднесена до переліку обов`язкових профілактичних щеплень. Вважає, що відсторонення від роботи є втручанням у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, а тому таке втручання дозволено виключно законами України, а не підзаконними актами, до яких належать Постанова КМУ та Наказ МОЗ України.

Крім того, відсутність у працівника підтверджуючих документів про вакцинацію від COVID-19 або повідомлення/неповідомлення такої інформації не є законною підставою для відсторонення від роботи без збереження заробітної плати, визначених статтею 46 КЗпП України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

В судовому засіданні представник відповідача КП «Міський тролейбус» - Мамонов В.В. просив суд зупинити провадження у справі, посилаючись на ухвалу Верховного Суду від 03 серпня 2022 року. якою передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача КП «Міський тролейбус» - Мамонова В.В., який наполягав на зупиненні провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що заява відповідача КП «Міський тролейбус» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а апеляційне провадження у справі необхідно зупинити, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 02 вересня 2019 року працює у КП "Міський тролейбус" на посаді кондуктора громадського транспорту в службі експлуатації депо № 1 (а.с.12).

Згідно повідомлення № 851 від 24 січня 2022 року, КП Міський тролейбус було повідомлено позивачку про те, що з 31 січня 2022 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення проти COVID-19 обов`язкове для працівників підприємства. На підставі наказу МОЗ Про затвердження Змін до Переліку професій виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням від 30 листопада 2021 року № 2664 та пункту 41-6 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 необхідно надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або висновок лікаря щодо наявності протипоказань проти гострої респіраторної хвороби проти COVID-19. Наведено посилання на списки пунктів щеплень та центрів масової вакцинації, а також попереджено, що у разу ненадання до 30 січня 2022 року одного із вказаних документів, 31 січня 2022 року працівника буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП України та ст.12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб. Також зазначено, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу про призначення пенсії та оплати тимчасової непрацездатності (а.с.34).

Від отримання примірнику повідомлення позивачка ОСОБА_1 відмовилась, про що складено відповідний Акт від 24 січня 2022 року, працівниками КП Міський тролейбус, начальником маршрутів ОСОБА_3 , оператором АСООП ОСОБА_4 , в.о. оператора з випуску ОСОБА_5 , згідно якого працівник депо № 1 дільниці Рокувата ОСОБА_1 відмовилась ставити підпис про те, що вона ознайомлена з повідомленням № 851 від 24 січня 2022 року (а.с.35).

Відповідно до Акту від 31 січня 2022 року № б/н, складеного працівниками КП Міський тролейбус начальником маршрутів ОСОБА_3 , оператором АСООП ОСОБА_4 , оператором з випуску ОСОБА_6 , ОСОБА_1 відмовилась надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19, або висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 (а.с.36).

Відповідно до наказу директора КП Міський тролейбус Приходько О.Я. № 102-к від 01 лютого 2022 року, виданого на підставі частини 1 статті 46 КЗпП України, частини 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-ІІІ зі змінами та доповненнями, наказу МОЗ України Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим щепленням від 30 листопада 2021 року № 2664, пункту 41-6 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 № 851 від 24 січня 2022 року, акту про відмову від отримання повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 24 січня 2022 року, акту про відмову надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 01 лютого 2022 року, у зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів щодо проведення щеплення проти COVID-19 або медичного висновку (довідки) про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я або ПЛР тесту не менше ніж за 72 години до робочої зміни, ОСОБА_1 , кондуктора громадського транспорту з контролю Д1, відсторонено від роботи з 01 лютого 2022 року, без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення проти COVID-19 до моменту усунення причин, що зумовили таке відсторонення (надання підтверджуючих документів або відповідних довідок) або до закінчення дії карантину (а.с. 13).

Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, з 24.02.2022 року та на час воєнного стану, наказом МОЗ від 25.02.2022 року № 380 року зупинено дію наказу «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року № 2153.

Наказом директора КП Міський тролейбус Приходько О.Я. № 234-к від 09 березня 2022 року, на підставі наказу МОЗ України № 380 від 25.02.2022 року Про зупинення дії наказу МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153, ОСОБА_1 допущено до роботи з повним робочим днем на посаді кондуктора громадського транспорту депо № 1 дільниці Рокувата з 09 березня 2022 року до завершення воєнного стану в Україні (а.с.45).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , яка за посадою віднесена до переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням і будучи обізнаною про необхідність такого щеплення, не вакцинувалась проти COVID-19 та не надала медичний документ про наявність у неї абсолютних протипоказань до проведення профілактичного щеплення, у зв`язку з чим відповідач КП Міський тролейбус, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення ОСОБА_1 від роботи. Таке відсторонення було цілком обґрунтоване та виправдане, оскільки мало на меті законні цілі. Саме тому, підстави для визнання незаконним та скасування оспорюваного наказу відсутні. У зв`язку з цим відсутні також підстави і для виплати позивачці заробітної плати за час відсторонення.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України зазначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного

Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 03 серпня 2022 року зазначено, що Колегія суддів зобов`язана звернутися до використання повноважень ВП ВС задля забезпечення сталості та єдності судової практики щодо вирішення виключної правової проблеми, яка полягає в таких питаннях: чи є правомірним без ухвалення органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, упровадження обмежень права на працю в Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженому наказом МОЗ України від 4 жовтня 2021 року № 2153, і постанові Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236, яке полягає у встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників та запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилилися від профілактичних щеплень проти COVID-19; чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав і дискримінаційним установлення додаткових обмежень у вказаному Переліку, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для працівників центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій і їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема спеціальних закладів, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти й наукових установ незалежно від типу та форми власності й установлення обов`язку в постанові № 1236 керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників і державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком та які відмовляються або ухиляються від цього (враховуючи що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються); чи є національне законодавство з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (Закони України «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, зазначений вище Перелік та постанова № 1236), таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї поведінки, і яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів з урахуванням того, що в них передбачено різне правове регулювання, яке суперечить Конституції України.

Оскільки, справи цієї категорії переважно малозначні в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанцій.

Станом на 06 вересня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо розгляду Великою Палатою Верховного Суду зазначеної цивільної справи.

Оскільки, правовідносини у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця» та справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Міський тролейбус» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи є аналогічними, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. ст. 260, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Комунального підприємства «Міський тролейбус» - Мамонова Віталія Вікторовича про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі № 212/1608/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: