Провадження № 4-с/521/18/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси матеріали скарги представника ОСОБА_1 адвоката Шейн Валерія Андрійовича на дії державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентина Вікторовича, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Шейн Валерій Андрійович звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з скаргою на дії державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентина Вікторовича, стягувач - ОСОБА_3 , у якій просить:

-Визнати неправомірними дії державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентином Вікторовичем в частині складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.12.2021 року, з примусового виконання виконавчого листа №521/17401/15-ц у виконавчому провадженні №67354858;

-Зобов`язати державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зробити перерахунок заборгованості по аліментах, з урахуванням чеків (квитанцій) про сплату ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 добровільно та з врахуванням наявності у нього офіційного доходу за період з 27.10.2015 року по 29.03.2018 року.

У скарзі заявник посилається на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 02.02.2016 року було постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 27.10.2015 року і до його повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.10.2021 року ОСОБА_3 звернулась до виконавчої служби з заявою про примусове стягнення аліментів на дитину.

09.11.2021 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та подав виконавцю заяву про долучення доказів добровільної сплати аліментів до матеріалів виконавчого провадження до заяви ним було долучено копії квитанцій.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, згідно якої станом на 01.12.2021 року його заборгованість становить 152471,58 грн. При цьому, в розрахунку не було враховано надані скаржником доказів добровільної сплати аліментів. Вважає, що такі дії та бездіяльність державного виконавця порушують його права та інтереси щодо виконання судового рішення.

У зв`язку з чим скаржник звернувся до суду.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 17.12.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 20.12.2021 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 08.12.2021 року скарга була прийнята до провадження судді Леонова О.С.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2022 року було витребувано від Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 67354858.

Представник скаржника адвокат Шейн В.А. надала клопотання (вх. № ЕП-12684) про розгляд справи за відсутності представника скаржника, у якій також скаргу підтримали та просили задовольнити.

Державний виконавець Гуменюк В.В. не з`явився, був повідомлений про розгляд справи, 15.02.2022 року (вх.№ ЕП -2290) надав до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 67354858 .

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Засобами електронної пошти до суду було направлено пояснення представника стягувача адвоката Шалару О.І. від 11.04.2022 року (вх. № ЕП-4520).

Частинами 1 та 2 статті 450 ЦПК України, передбачено, що скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Їх неявка, у разі належного повідомлення про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши зібрані у матеріалах справи докази, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 27.10.2015 року і до його повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.10.2021 року ОСОБА_3 звернулась до виконавчої служби з заявою про примусове стягнення аліментів на дитину.

02.11.2021 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк В. В. було відкрито виконавче провадження №6734858.

01.12.2021 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк В. В. було складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 01.01.2021 р. склала 152471,58 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості не скасований начальником Другого Київського ВДВС або у судовому порядку, а тому є чинним.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження № 67354858, ОСОБА_1 09.11.2021 року подав виконавцю заяву про долучення доказів добровільної сплати аліментів до матеріалів виконавчого провадження до заяви ним було долучено копії квитанцій за період з 05.11.2017 року по 02.11.2021 року.

01.12.2021 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк В. В. було складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 01.01.2021 р. склала 152471,58 грн. Однак надані боржником квитанцій за період з 05.11.2017 року по 02.11.2021 року про перерахунок коштів на добровільну сплату аліментів на утримання дитини державним виконавцем до уваги прийняті не були.

При цьому, у вказаних розрахунках заборгованості по сплаті аліментів від 01.12.2021 року, державний виконавець Гуменюк В.В. зазначено, що підчас складання розрахунку у державного виконавця відсутні відомості про доходи боржника, а тому нарахування аліментів виконано виходячи з середньомісячної заробітної плати встановленої по м. Одесі згідно інформації управління статистики.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України відповідно до ст.195 СК України якої передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

При цьому виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику ( ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір aаліментів не може бути менше встановленого СК України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику за заявою сторін виконавчого провадження.

Більш того, п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст.195 СК України.

Аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами, у тому числі й з урахуванням платежів, які підтверджуються копіями квитанцій, і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Як вбачається із змісту скарги ОСОБА_1 з розрахунком заборгованості по аліментам він не погоджується, оскільки надав вважає що виконавцем не враховано те що з 28.04.2014 року по 15.04.2016 року та з 24.05.2016 року по 29.04.2018 року ОСОБА_1 працював водієм та отримував офіційний дохід, крім того державним виконавцем зовсім не враховано сума аліментів, які боржник сплачував на особистий рахунок дитини протягом усього часу таких виплат за рішенням суду. У всіх квитанціях платником зазначено ОСОБА_5 оскільки вона діяла за його дорученням та здійснювала оплату аліментів за його рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що боржником були вчинені дії та повідомлено державного виконавця про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, а також докази своєї роботи з 28.04.2014 року по 15.04.2016 року та з 24.05.2016 року по 29.04.2018 року та отриманий дохід.

Суд вважає, що зазначені вище положення законодавства та юридичні факти державним виконавцем при складанні довідки про розрахунок заборгованості від 01.12.2021 року враховані не були.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" no. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia(серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також, Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Доводи стягувача про те, що перераховані за дорученням ОСОБА_1 кошти дитині ніяк не можуть враховуватися як належне виконання рішення суду про стягнення аліментів, є необґрунтованими, оскільки належних доказів на підтвердження вказаного, стягувачем ОСОБА_2 до суду не надано.

Стягувачем не надано доказів щодо здійснення перерахунку коштів за іншим призначенням ніж сплата аліментів.

Не надано до суду доказів того, що ОСОБА_4 не є Єдиним розпорядником коштів на депозитному рахунку Джуніор відкритому у АТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги скарги, з підстав викладених в ній, підлягають задоволенню частково, шляхом зобов`язання державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню№ 67354858.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шейн Валерія Андрійовича дії державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентина Вікторовича, стягувач - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 67354858.

В інших вимогах скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст ухвали складено 17.10.2022 року.

Суддя Леонов О.С.

17.10.22