Справа № 132/709/20
Провадження № 22-ц/801/1524/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 рокуСправа № 132/709/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Рибчинського В.П.,

з участю секретаря судового засідання: Олійник Г.Є.,

учасники справи:

особа, яка звернулася до суду з апеляційною скаргою: Керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області,

позивач: Керівник Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області,

відповідачі: Калинівська міська рада Вінницької області, Бережанська сільська рада Калинівського району Вінницької області, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою Керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 06 липня 2022 року, постановлену в складі судді Сєліна Є.В., в залі суду,

встановив:

Керівник Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області звернувся в суд з позовом до Калинівської міської ради Вінницької області, Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Відділ освіти Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди та зобов`язання повернути приміщення комунальної власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням 33-ої сесії 6-го скликання Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області «Про надання в оренду комунального майна та визначення розміру орендної плати за приміщення» №386 від 23.04.2014, надано в оренду ОСОБА_1 будівлю бувшого дошкільного навчального закладу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення кафе (бенкетного закладу), строком на 1 рік.

На підставі вказаного рішення, 01.08.2014 між Комунарівською сільською радою Калинівського району Вінницької області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено Договір оренди майна спільної власності територіальної громади б/н, згідно якого останньому передано у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме приміщення колишнього дошкільного навчального закладу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке визначено використовувати для розміщення кафе (банкетний зал).

В подальшому, рішеннями Комунарівської (Бережанської) сільської ради Калинівського району Вінницької області строк дії договору оренди вказаного майна неодноразово було продовжено.

Рішенням 8-ої сесії 8-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області «Про заміну сторони в Договорі оренди майна спільної власності територіальної громади від 01.06.2018 №6» №1486 від 18.06.2021, замінено сторону орендодавця з Бережанської сільської ради на Калинівську міську раду та продовжено строк дії договору оренди вищевказаного майна до 01.06.2022.

Позивачем вказано, що виносячи оскаржуване рішення «Про поновлення строку дії договору оренди комунального майна та встановлення орендної плати» №352 від 20.05.2019, та укладаючи із ОСОБА_1 договір оренди майна спільної власності територіальної громади №6 від 01.06.2018 та додаткову угоду №7 від 31.05.2019 до договору оренди майна спільної власності територіальної громади №6 від 01.06.2018, Бережанська сільська рада Калинівського району Вінницької області порушила вимоги законодавства про освіту, у зв`язку із чим керівник Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області, посилаючись зокрема на пряму заборону використовувати приміщення дошкільних навчальних закладів для інших цілей, звернувся в суд із вказаним позовом.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 06 липня 2022 року провадження у справі за позовом керівника Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області до Калинівської міської ради Вінницької області, Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Відділ освіти Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди та зобов`язання повернути приміщення комунальної власності закрито.

Роз`яснено заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Також роз`яснено право на звернення до суду із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди будівлі дошкільного навчального закладу укладено для ведення підприємницької діяльності, тобто між сторонами цього договору існували правовідносини, які притаманні господарській діяльності, а тому спір у даній справі за характером правовідносин підлягає вирішенню в господарських судах.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент відкриття провадження у справі, дана справа була підсудна Калинівському районному суду Вінницької області, як і на момент прийняття оскаржуваного рішення. Вказане обумовлено тим, що ОСОБА_1 на дату укладання першочергового договору та його продовження в останнє не був зареєстрований як фізична особа підприємець, що має право на здійснення комерційної діяльності з надання послуг харчування.

Відтак, позовні вимоги про визнання недійсними правочинів, сторонами яких є фізичні особи, які не є підприємцями, не підлягають розгляду в господарському суді.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження у справі в зв`язку із віднесенням розгляду справи до компетенції господарського судочинства через два роки після відкриття провадження, нівелює забезпечення справедливого та ефективного судочинства.

Калинівською міською радою надіслано на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає про безпідставність скарги та просить у її задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

23.08.2022 керівником Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області надіслано на адресу суду відповідь на відзив, у якому просить апеляційну скаргу задовольнити та зазначає про безпідставність наданого Калинівською міською радою відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Представник Калинівської міської ради та ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням 33-ої сесії 6-го скликання Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області «Про надання в оренду комунального майна та визначення розміру орендної плати за приміщення» №386 від 23.04.2014, надано в оренду ОСОБА_1 будівлю бувшого дошкільного навчального закладу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення кафе (бенкетного закладу), строком на 1 рік.

На підставі вказаного рішення, 01.08.2014 між Комунарівською сільською радою Калинівського району Вінницької області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено Договір оренди майна спільної власності територіальної громади б/н, згідно якого останньому передано у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме приміщення колишнього дошкільного навчального закладу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке визначено використовувати для розміщення кафе (банкетний зал). У п.п.10.1, 10.2 розділу Х «Спори» цього Договору передбачено, що сторони повинні розв`язувати всі непорозуміння, що виникають щодо чи у зв`язку з цим Договором, шляхом переговорів. У випадку, якщо Сторони не можуть розв`язати спори шляхом переговорів, вони передають їх на розгляд господарського суду згідно із встановленою підсудністю.

Рішенням 42-ої сесії 6-го скликання Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області «Про поновлення строку дії договору оренди комунального майна та встановлення орендної плати» №490 від 06.07.2015, продовжено строк дії договору оренди ОСОБА_1 на будівлю, бувшого дошкільного навчального закладу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення кафе (бенкетного закладу), строком на 2 роки 10 місяців.

На підставі цього рішення, 01.08.2015 між Комунарівською сільською радою Калинівського району Вінницької області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено Договір оренди майна спільної власності територіальної громади б/н, згідно якого останньому передано у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме приміщення колишнього дошкільного навчального закладу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке визначено використовувати для розміщення кафе (банкетний зал). У п.п.10.1, 10.2 розділу Х «Спори» цього Договору передбачено, що сторони повинні розв`язувати всі непорозуміння, що виникають щодо чи у зв`язку з цим Договором, шляхом переговорів. У випадку, якщо Сторони не можуть розв`язати спори шляхом переговорів, вони передають їх на розгляд господарського суду згідно із встановленою підсудністю.

Рішенням 23-ої сесії 7-го скликання Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області «Про поновлення строку дії договору оренди комунального майна та встановлення орендної плати» №247 від 16.05.2018, продовжено строк дії договору оренди ОСОБА_1 на будівлю, бувшого дошкільного навчального закладу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення кафе (бенкетного закладу), строком на 1 рік.

На підставі цього рішення, 01.06.2018 між Бережанською сільською радою Калинівського району Вінницької області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено Договір оренди майна спільної власності територіальної громади №6, згідно якого останньому передано у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме приміщення колишнього дошкільного навчального закладу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке визначено використовувати для розміщення кафе (банкетний зал). У п.п.10.1, 10.2 розділу Х «Спори» цього Договору передбачено, що сторони повинні розв`язувати всі непорозуміння, що виникають щодо чи у зв`язку з цим Договором, шляхом переговорів. У випадку, якщо Сторони не можуть розв`язати спори шляхом переговорів, вони передають їх на розгляд господарського суду згідно із встановленою підсудністю.

Рішенням 34-ої сесії 7-го скликання Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області «Про поновлення строку дії договору оренди комунального майна та встановлення орендної плати» №352 від 20.05.2019, продовжено строк дії договору оренди ОСОБА_1 на будівлю, бувшого дошкільного навчального закладу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення кафе (бенкетного закладу), строком на 1 рік.

На підставі цього рішення, 31.05.2019 між Бережанською сільською радою Калинівського району Вінницької області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено Додаткову угоду №7 до Договору оренди майна спільної власності територіальної громади №6 від 01.06.2018, згідно якої останньому передано у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме приміщення колишнього дошкільного навчального закладу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке визначено використовувати для розміщення кафе (банкетний зал). У п.п.10.1, 10.2 розділу Х «Спори» цієї Додаткової угоди передбачено, що сторони повинні розв`язувати всі непорозуміння, що виникають щодо чи у зв`язку з цим Договором, шляхом переговорів. У випадку, якщо Сторони не можуть розв`язати спори шляхом переговорів, вони передають їх на розгляд господарського суду згідно із встановленою підсудністю.

Рішенням 8-ої сесії 8-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області «Про заміну сторони в Договорі оренди майна спільної власності територіальної громади від 01.06.2018 №6» №1486 від 18.06.2021, замінено сторону орендодавця з Бережанської сільської ради на Калинівську міську раду в Договорі оренди майна спільної власності територіальної громади від 01.06.2018 (зі змінами), укладеного між Бережанською сільською радою та ОСОБА_1 шляхом укладення додаткової угоди. Продовжити строк дії договору оренди майна спільної власності територіальної громади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до 01.06.2022.

На підставі цього рішення, 21.06.2021 між Калинівською міською радою Вінницької області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) укладено Угоду про внесення змін до Договору оренди майна спільної власності територіальної громади від 01.06.2018, згідно якої замінено сторону орендодавця в Договорі оренди майна спільної власності територіальної громади від 01.06.2018 (зі змінами) з Бережанської сільської ради на Калинівську міську раду. Продовжено строк дії договору оренди майна спільної власності територіальної громади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до 01.06.2022.

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно загальнодоступної інформації, яка міститься в мережі Інтернет, щодо відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 у період часу з 06.10.2014 по 22.03.2017 був зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця за напрямком виду діяльності: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; постачання інших готових страв, а з 12.12.2016 по 18.01.2022 був засновником та керівником Фермерського господарства «Україна Т».

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди будівлі дошкільного навчального закладу укладено для ведення підприємницької діяльності, тобто між сторонами цього договору існували правовідносини, які притаманні господарській діяльності, а тому спір у даній справі за характером правовідносин підлягає вирішенню в господарських судах.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, з огляду на наступне.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з положеннями пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

У пункті 15 частини першої статті 20 ГПК України зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності в порядку, встановленому законодавством.

Під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (частини перша та друга статті 3 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно зі статтею 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до частини першої статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

За частиною першою статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи ФОП у порядку, визначеному законом.

У частині першій статті 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

З аналізу вказаних вимог цивільного законодавства вбачається, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України.

За частиною першою статті 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «ФОП» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Правовий статус ФОП надає людині з повною цивільною дієздатністю право займатися підприємницькою діяльністю. Набуття такого статусу не позбавляє людину як учасника суспільних відносин статусу фізичної особи.

Таким чином, цивільні права й обов`язки фізичної особи набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах визначала співвідношення понять фізичної особи та ФОП і їх правового статусу, оскільки вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, який статус у спірних правовідносинах має відповідач.

Тобто для встановлення факту укладення договору оренди майна спільної власності територіальної громади між Комунарівською (Бережанською) сільською радою Калинівського району Вінницької області, в подальшому Калинівською міською радою (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) з метою здійснення останнім господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності ним як ФОП у цій галузі, спрямованої на досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З матеріалів справи та доказів, досліджених судом першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 як на момент підписання договору оренди так і під час продовження вказаного договору шляхом підписання додаткових угод (у період з 06.10.2014 по 22.03.2017), був зареєстрований як фізична особа - підприємець, здійснював підприємницьку діяльність та використовував орендовану нерухомість для здійснення господарської діяльності як ФОП, за видом діяльності: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; постачання інших готових страв, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вказаними вище договорами оренди земельних ділянок.

При цьому, факт використання ОСОБА_1 орендованої нерухомості для здійснення господарської діяльності підтверджується самим договором оренди майна спільної власності територіальної громади від 01.08.2014, п. 1.2 якого передбачено, що приміщення буде використовуватись орендарем для розміщення кафе (банкетний зал).

З урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, оскільки існує спір, що виникає з правовідносин між Комунарівською (Бережанською) сільською радою Калинівського району Вінницької області, в подальшому Калинівською міською радою (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) саме як суб`єктом господарювання і цей спір пов`язаний зі здійсненням останніми підприємницької діяльності щодо використання майна спільної власності територіальної громади, наданого йому для комерційного використання та виробничих потреб, відповідно.

Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а апеляційна скарга Керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області є такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 на дату укладання першочергового договору не був зареєстрований як фізична особа підприємець спростовуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідно до якої ОСОБА_1 у період часу з 06.10.2014 по 22.03.2017 був зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця за напрямком виду діяльності: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; постачання інших готових страв.

Аргументи апеляційної скарги, в їх сукупності, не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, доводи скаржника не дають правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тому судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу Керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області залишити без задоволення, а ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський