Справа № 727/6124/22
Провадження № 2/727/1419/22
06 жовтня 2022 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці
в складі:
головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Пятницькій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація», треті сторони без самостійних вимог Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Приватний ви-конавець виконавчого округу м. Київ Єфіменко Денис Олегович, про визнання вико-навчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з об-меженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація»про визнання ви-конавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 25 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис №5762, яким стяг-нуто з позивача заборгованість на користь відповідача.
Вказує, що на підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконав-цем Єфіменко Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №6225 7770 від 03.06.2020 року.
Вважає виконавчий напис №5762, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем 25.05.2020 року та-ким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки він не є безспірним. Також зазначає, що нотаріус міг вчинити виконавчий напис лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Стверджує, що йому не надходила вимога від відповідача про усунення порушень основного зобов`язання.
А тому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5762, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем 25.05.2020 року та стягнути з відповідача судовий збір.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 липня 2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк у 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.
15 серпня 2022 року Шевченківським районним судом м. Чернівці закрито під-готовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.
Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встанов-леному законом порядку.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бар-шацький Ігор Вікторовичв судове засідання не з`явився, про час та місце був повідом-лений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олеговичв судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не по-дав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення за-очного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК Ук-раїни розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, досто-вірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та про-цесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчи-нення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самовря-дування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законо-давства України. До інших актів законодавства України відноситься Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5.
За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денисом Олеговичем, 03.06.2020 року було відкрито виконавче про-вадження №62257770 (а.с.9-11).
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Ци-вільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», а також Законом України «Про захист прав споживачів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами Ук-раїни, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 ро-ку.
Зокрема, за змістом ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють вико-навчі написи.
Згідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 6 Порядку вчинення но-таріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції Ук-раїни №296/5 від 22.02.2012р., для стягнення грошових сум або витребування від борж-ника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють за-боргованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міні-стрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконав-чих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається вико-навчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реє-страцію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здій-снюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, вста-новленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реє-страцію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтя-женням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Держав-ному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтя-ження.
Згідно ч.2 статті 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реє-страцію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження або ін-шого строку, встановленого за домовленістю обтяжувача та боржника, зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, остан-ній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у воло-діння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`яза-ний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. У разі отримання предмета обтяження у воло-діння обтяжувач зобов`язаний до закінчення процедури звернення стягнення вживати заходів щодо збереження відповідного майна згідно з вимогами, встановленими стат-тею 8 цього Закону.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення ви-конавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу по-дається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і міс-це проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стяг-нення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підляга-тимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо но-таріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують до-кументи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості про-вадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверд-женим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).
Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця.
Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом на-правлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої без-спірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчи-нення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позико-давцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нота-ріат».
Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідче-ним договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотри-маною (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборго-ваність, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17.
Як встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» всупереч вимогам закону не було направлено позивачу письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та не проведено реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Як було встановлено судом, серед документів наданих Товариством нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній.
Проаналізувавши вище наведене, а також надані суду письмові докази в їх сукуп-ності, суд зауважує, що при вчиненні виконавчого напису 25.03.2020 року нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витре-бував необхідних документів у стягувача.
Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом вико-навчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого на-пису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх ча-стині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона по-винна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки ар-гументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає прин-цип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших орга-нів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рі-шення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен ар-гумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказу-вання в межах спірних правовідносин.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхід-но визнати виконавчий напис, вчинений 25 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареє-стрований в реєстрі за №5762, таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчи-нення, задовольнивши позовні вимоги.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відпо-відальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» на користь позивача ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збо-ру в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.16).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 10, 18, 80, 89, 133, 134, 137, 141 ЦПК України, -
Ухвалити заочне рішення.
Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація», треті сторони без самостійних вимог Приват-ний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Єфіменко Денис Олегович, про ви-знання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати виконавчий напис, вчинений 25 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареє-стрований в реєстрі за №5762, таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчи-нення.
Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова ком панія «Фінанс інновація» на користь позивача ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголо-шення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне ос-карження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повно-го рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учас-ник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголо-шення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його пе-регляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: О.Є.Терещенко