Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/109/13-ц
Провадження № 6/376/18/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря Борисевич Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сквира заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сквирський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке було застосоване відносно неї відповідно до ухвали Сквирського районного суду Київської області від 14.01.2013 р. у справі №376/109/13- ц, провадження №6/376/2/2013 року.

В обгрунтування заяви зазначила, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 14.01.2013 р. обмежено заявника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання своїх зобов`язань відповідно до виконавчих листів, виданих на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області № 2-1007/2011 від 12.12.2011 року.Будь-яких умисних дій по ухиленню від виконання судового рішення вона не вчиняла, обов`язок свій перед стягувачем виконала, заборгованості не має, виконавче провадження є завершеним, тому вважає, що такий захід, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є безпідставним, та таким що порушує її громадянські права, оскільки вжито всіх заходів щодо виконання судового рішення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розгляд заяви проводити у її відсутність, заяву підтримала.

Представник Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) старший державний виконавець Н.О. Грищенко в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на виконанні у Сквирському ВДВС згідно бази даних АСВП перебувало виконавче провадження ВП №35065576 відповідно до виконавчого листа виданого Сквирським районним судом № 2-1007/2011 від 12.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 151109,55 грн. 05.11.2012 року. 08.07.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження». на підставі заяви банку, також було виділено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% суми, що підлягала примусовому стягненню, а саме в розмірі 15110,96 грн. в окреме виконавче провадження ВП №39087873., яке по теперішній час не виконано..

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеної заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2013 року, задоволено подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сквирського районного управління юстиції Київської області у межах зведеного виконавчого провадження № 97/2-2013 з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області № 2-1007/2011 від 12.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором в сумі 151109,55 грн. та 1631,01 грн. судових витрат на користь ПАТ КБ «Приватбанк», ухвалено встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , до виконання нею своїх зобов`язань відповідно до виконавчих листів, виданих на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області № 2-1007/2011 від 12.12.2011 року.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 22.06.2022 року № C200QCNVRV5P333T вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID НОМЕР_2 виданий 19.06.2020, органом 3243, адреса реєстрації АДРЕСА_2 , станом на 20.06.2022 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». Виконавчий лист до виконання повторно ним не пред`являвся.

У своєму відзиві представник Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) старший державний виконавець Н.О. Грищенко, посилається на виконавче провадження ВП №39087873, яке не було предметом розгляду Сквирським районним судом у справах №2-1007/2011 від 12.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором в сумі 151109,55 грн. та 1631,01 грн. судових витрат на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та у справі № 376/109/13-ц, провадження 6/376/2/2013 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України. Також з відзиву вбачається, що 28.11.2013 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №39087873, виконавчий документ направлено до Святошинського відділу ДВС у м. Києві.

Згідно листа Святошинського відділу ДВС м. Києва від 16.08.2022 р., №52610, вбачається, що ВП №39087873 на виконанні у відділі не перебуває, а матеріали вищезазначеного виконавчого провадження на виконання до відділу не надходили.

Також з відзиву Сквирського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області вбачається, що виконавче провадження, в якому було встановлено тимчасову заборону на виїзд за кордон закрито, а матеріали його знищені.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положенням ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання, якщо особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням-до виконання зобов`язань.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) нині діючим Цивільним процесуальним кодексом України передбачені у Розділі VІ, норма статті 441 якою регулює тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Так, відповідно до положень ст. 441 ЦПК, суд може скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (ч.5); суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця (ч.6); за результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч. 7); відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України (ч. 8).

Стаття 441 ЦПК України, що діє на час розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Зважаючи на те, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є спеціальною нормою, то воно застосовується на стадії виконання судових рішень.

Разом з тим суд враховує, що жодне обмеження прав згідно міжнародно-правових стандартів захисту прав людини не може бути абсолютним. Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві. Відповідно до ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Конвенція та практика Європейського суду з прав людини застосовуються судами як джерело права.

Виходячи з вищевказаних норм національного законодавства, на стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду, зокрема якщо боржник перешкоджає у вчиненні виконавчих дій, або приховує майно, на яке можна звернути стягнення.

Автоматична, необмежена заборона у праві виїзду за межі країни є порушенням статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки на даний час ОСОБА_1 свій обов`язок перед стягувачем виконала, виконавче провадження, в рамкаях якого було застосовано обмеження, завершено, доказів про ухилення боржника від виконання покладених на неї рішенням суду зобов`язань, представником Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надано, тому заява ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню, а заходи забезпечення виконавчого провадження повинні бути скасовані шляхом скасування тимчасової заборони для ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.260-261,441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 виданий 19.06.2020, органом 3243, що встановлене ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 14.01.2013 р. у справі №376/109/13- ц, провадження №6/376/2/2013 року скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.Г. Батовріна