ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/5103/12
провадження № 6/753/347/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДАНЬКО В.В.;

за участю

заявника ОСОБА_1 ;

заінтересовані особи не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №2602/5103/12 (провадження №2/753/2002/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договром у розмірі 1 032 283 грн. 63 коп., яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 668 175 грн. 23 коп. та процентів за користування кредитними коштами у сумі 364 108 грн. 40 коп, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн.

У серпні 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2013 року у вищевказаній цивільній справі.

Заява обґрунтована тим, що 07.09.2016 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмаковою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51227556 про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у розмірі 1 032 283,63 грн.

З 2020 року погашення заборгованості у виконавчому провадженні №51227556, здійснюється шляхом списання 20 (двадцяти) % з пенсії ОСОБА_2 . Загальна сума пенсії, яку отримує ОСОБА_2 становить 2 579,95 грн. Єдиним цінним майном ОСОБА_2 є 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зазначає, що погасити в повному обсязі суму заборгованості у виконавчому провадженні №51227556 вона можливості немає. Задля солідарного погашення кредитної заборгованості її чоловік ОСОБА_3 постійно працює.

Для з`ясування залишкової суми заборгованості у виконавчому провадженні №51227556 та з метою її часткового погашення ОСОБА_2 зверталась з заявою до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У відповідь на вищевказану заяву, представником Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь, що сума до стягнення у виконавчому провадженні №51227556 складає 1 136 012,99 грн., з яких 1 032 283,63 грн. заборгованість за виконавчим документом, 103 228,36 грн. виконавчого збору та 501 грн. витрат виконавчого провадження.

Підставою звернення до суду з відповідною заявою стало те, що 24.02.2022 року згідно Указу Президента України №64/2022 по всій території України введено воєнний стан. Листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року військову агресію Російської Федерації проти України визнано обставиною непереборної сили. У зв`язку з даною обставиною матеріальне становище ОСОБА_2 суттєво погіршилось і вплинуло на здійснення нею погашення заборгованості у виконавчому провадженні №52127556.

Також ОСОБА_2 посилається на той факт, що 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є єдиним її житлом, на яку накладено арешт у виконавчому провадженні №52127556, і у разі вчинення державним виконавцем будь яких дій щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2002/13 у даному виконавчому провадженні, це призведе до втрати квартири та зробить ОСОБА_2 безхатченком.

У зв`язку з вищезазначеним ОСОБА_2 прохає суд відстрочити строком на 1 (один) рік виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2013 року, у цивільній справі №2602/5103/12 (провадження №2/753/2002/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала та прохала суд задовольнити з підстав викладених у поданій заяві.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомляли.

Відповідно до ч. 2 ст.435 Цивільно процесуально кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Неявка учасників судового процесу в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення, а тому суд вважає за можливе вирішити це питання за відсутності заінтересованих осіб.

Суд заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 032 283 грн. 63 коп., яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 668 175 грн. 23 коп. та процентів за користування кредитними коштами у сумі 364 108 грн. 40 коп, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219 грн.

Вищевказане рішення оскаржено не було та набрало законної сили, на його виконання видано виконавчі листи.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За приписом ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 липня 2020 року у справі №908/1884/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності Європейський суд з прав людини підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача є недостатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для звернення до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення у даній справі стала військова агресія Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим у заявника погіршився матеріальний стан.

Оцінюючи дані докази, суд вважає необхідним зазначити, що заявником не надано до суду доказів, які підтверджували б неспроможність сплати нею заборгованості за кредитним договором у виконавчому провадженні №51227556, а наведені у заяві підстави не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для відстрочення виконання судового рішення, оскільки рішення перебуває на примусовому виконанні з 07.09.2016 року, а відтак відповідач не була позбавлена можливості здійснити його виконання до дати подачі даної заяви.

Судом також враховано інтереси стягувача, поведінку боржника, який жодних коштів у виконання судового рішення у справі на користь стягувача не перерахувала.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявником не доведено існування у неї виключних обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, а тому відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі №2602/5103/12 (провадження №2/753/2002/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного заява задоволенню не підлягає.

Керуючись стст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва 17.01.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.