Справа № 565/715/22
Провадження № 2/565/330/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняАлексейчик А.О.,
позивача представника позивачаОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач подав до суду позов з вимогою стягнути з ОСОБА_3 аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що він являється сином відповідача, на даний час досяг повноліття, проте продовжує навчатись та потребує коштів на утримання. ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на його утримання на час навчання у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до 30.06.2025 включно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що до досягнення ним повноліття, його батько ОСОБА_3 сплачував аліменти на його утримання у розмірі ј частини щомісячного заробітку, проте з 22.06.2022 аліменти з нього не стягуються, у той час як ОСОБА_1 продовжує навчання, потребує коштів на утримання, весь тягар утримання несе його матір ОСОБА_4 , яка оплачує його періодичні поїздки до м.Києва, несе витрати на придбання йому продуктів харчування та одягу, навчального канцелярського приладдя. З часу досягнення ним повноліття, батько припинив надавати кошти на його утримання та наразі з ним не спілкується.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримала вимоги позовної заяви та з викладених у позові підстав просила суд його задовольнити, вбачаючи для цього достатні підстави.

У відзиві представник відповідача ОСОБА_5 зазначила про невизнання стороною відповідача позовних вимог у повному обсязі з підстав недоведеності відсутності у ОСОБА_1 можливості працювати у зв`язку з навчанням; недоречністю його витрат на оплату проживання у гуртожитку, оскільки для отримання пільг по цьому платежу достатнім було би подати копію посвідчення у підтвердження, що його батько ОСОБА_3 є учасником бойових дій; недоведеністю, що ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги; задовільним станом здоров`я позивача та незадовільним відповідача; значними витратами, які відповідач несе у зв`язку з вагітністю своєї дружини, яка також має незадовільний стан здоров`я. З цих підстав представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове зсідання відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 повторно не з`явились, подали клопотання про відкладення розгляду справи, які судом відхилені через відсутність підстав для визнання поважною причини неявки відповідача та з огляду на положення ст.223 ЦПК України. На підставі цієї норми суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та його представника.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 критично оцінює наведені у відзиві доводи відповідача та наполягає на наявності правових підстав, викладених у позовній заяві, для задоволення позову.

Інші заяви по суті справи учасниками не подавались.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п.20 постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час досяг повноліття та не досяг 23-річного віку, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції 29.06.2004.

Згідно з довідками Київського національного університету імені Тараса Шевченка №040/175 від 10.09.2021, № 02/465-26 від 13.07.2022, № 053/84-26 від 22.07.2022, ОСОБА_1 з 01.09.2021 є студентом денної форми навчання за освітньою програмою «Прикладна економіка» економічного факультету вказаного навчального закладу, закінчує навчання 30 червня 2025 року, проживає в гуртожитку в м.Києві, оплативши вартість проживання за період з 30.08.2021 по 15.01.2022 у розмірі 520,00 грн. щомісячно, з 16.01.2022 по 30.06.2022 у розмірі 800,00 грн. щомісячно, стипендію не отримує, був зарахований на навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб та в подальшому переведений у встановленому порядку на навчання за державним замовленням з 17.09.2021.

З наданих сторонами довідок, змісту відзиву на позов та поданих відповідачем заяв з процесуальних питань вбачається, що ОСОБА_3 працевлаштований у ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» за основною формою працевлаштування.

Вищезазначені встановлені обставини дають суду підстави для висновку, що повнолітній ОСОБА_1 на момент звернення до суду з даним позовом не досяг 23-річного віку, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а його батько ОСОБА_3 таку матеріальну допомогу на його утримання надавати може.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру частки заробітку, що підлягає стягненню як аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує, що навчальний заклад ОСОБА_1 знаходиться поза межами населеного пункту за місцем його проживання, що зумовлює додаткові витрати на проїзд та оплату гуртожитку, бере до уваги відсутність у нього стипендії та денну форму його навчання, яка істотно знижує можливості працевлаштування. Суд враховує також наявність на утриманні у ОСОБА_3 дружини ОСОБА_6 , яка є непрацездатною у зв`язку з вагітністю, та бере до уваги незадовільний стан його здоров`я, підтверджений довідкою ЛКК КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» № 122 від 01.06.2022, згідно з якою ОСОБА_3 страждає на низку хронічних захворювань та за станом здоров`я потребує регулярного лікування. Суд виходить також із засад рівності аліментних обов`язків батьків щодо повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, враховує, що мати ОСОБА_1 ОСОБА_4 також працевлаштована на ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» за основною формою працевлаштування, інших утриманців не має, та бере до уваги відомості про заробіток батьків позивача.

Так, згідно з наданими довідками з місця роботи № 2706 від 28.05.2019, № 2959 від 30.08.2022, за період травня 2018 року квітня 2019 року ОСОБА_7 було нараховано 217176,21 грн. заробітної плати, за період з лютого по липень 2022 року включно 209541,80 грн. Згідно з наданими довідками з місця роботи № 2707 від 28.05.2019, № 3570 від 13.09.2019, ОСОБА_3 за період травня 2018 року квітня 2019 року було нараховано 504556,31 грн. заробітної плати, за період з березня по серпень 2019 року включно 298083,67грн. З наданої відповідачем копії розрахунково-платіжної відомості працівника за червень 2022 року вбачається нарахування йому за цей місяць 118907,75 грн. заробітної плати.

Сукупність вищезазначених обставин, виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, дає суду підстави для висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/7 частини його щомісячного заробітку. Такий розмір буде необхідним і достатнім для забезпечення належного матеріального утримання повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти стягуються на час навчання дитини, але до досягнення нею 23-річного віку. Оскільки, як вбачається з довідок навчального закладу та копії паспорта ОСОБА_1 , він закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, аліменти слід стягнути до закінчення ним навчання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст.182, 191, 199-201 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/7 (однієї сьомої) частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 червня 2022 року і до 30 червня 2025 року включно.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Повне судове рішення складене 20 вересня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина