Справа № 522/3733/22
Провадження № 2/522/3373/22
УХВАЛА

20 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «Консалт Солюшенс», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів.

Ухвалою суду від 02.06.2022 відкрито провадження у справі в порядку позовного провадження та витребувано докази.

15.08.2022 до суду від представника відповідача надійшла заява, у якій він просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху, з огляду на наступне. Так, позивачем при поданні позовної заяви до суду не було сплачено судовий збір, а здійснено посилання на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. З огляду на це, заявник зазначає, що позивачу слід обґрунтувати своє порушене право та чому її право підлягає судовому захисту саме в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», та вважає, що позовну заяву слід залишити без руху.

20.09.2022 в судовому засіданні представник відповідача підтримав подану до суду заяву про залишення позовної заяви без руху та просив суд її задовольнити.

Позивач заперечувала проти задоволення заяви про залишення позовної заяви без руху та зазначила, що підстави звільнення її від сплати судового збору викладені нею у позовній заяві.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 24.07.2008 між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено договір споживчого кредиту № 500-013/ФКВІП-08, право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому ТОВ «Консалт Солюшенс».

Судом встановлено, що позивач просить суд визнати договір № 2292/К відступлення права вимоги, укладений 21.07.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» недійсним у частині відступлення права вимоги за неукладеним договором споживчого кредиту від 24.07.2008 № 500-013/ФКВІП-08.

З огляду на вище викладене, суд дійшов до висновку, що спірні правовідносини, які виникли у сторін підпадають під регулювання законодавства щодо захисту прав споживачів, а тому позивач у справі звільнена від сплати судового збору за подання даного позову, у зв`язку з чим у задоволені заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про залишення позовної заяви без руху слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст ухвали складено 27.09.2022.