Справа № 175/1462/22
Провадження № 2/175/458/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 червня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської Заборський В.О., перевіривши відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження по справі не може бути відкрито з огляду на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

З урахуванням приписів п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вважаю, що доводи позивача про звільнення від сплати судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав необґрунтованими, оскільки позов про позбавлення батьківських прав відповідача не вирішує питання прав та обов`язків малолітньої дитини, а стосується лише прав та обов`язків відповідача як батька дитини, який останній може бути позбавлений у разі ухвалення рішення про задоволення позову, правові наслідки чого визначені у ст.166 СК України.

Крім того, Закон України «Про судовий збір» не відносить малолітніх дітей та батьків, інших осіб, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13 червня 2018 року у справі № 367/5983/16-ц.

З огляду на вищезазначене клопотання позивачки не підлягає задоволенню, так як вона не відноситься до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн..

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

У разі якщо у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Заборський