Справа № 576/1181/22
Провадження № 2-о/576/41/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря - Опанасенко Т.В.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Буханістої Т.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, -

встановив:

ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Дутку К.Ю., звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, покликаючись у заяві на те, що станом на 24 серпня 1991 року він постійно проживає на території України. Народився він ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Некрасове Глухівського району Сумської області. З часу народження і по теперішній час він постійно проживає в с. Некрасове. Однак паспорт він ніколи не отримував. У зв`язку з тим, що він страждає на олігофренію, то ніколи не вчився у школі і ніде не працював. Як інвалід з дитинства другої групи, безстроково, він отримує пенсію та соціальну допомогу. Коли його батьки оформляли йому пенсію, то її було призначено без паспорта, якого на той час ніхто не вимагав, а у 2008 році йому була видана картка платника податків на підставі свідоцтва про народження. На даний час його батьки померли, він проживає сам. Оскільки у нього відсутній паспорт, то в Управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області його попередили про те, що виплату пенсії йому можуть призупинити. Крім того, без паспорта він не може укласти договір із сімейним лікарем. Для отримання паспорта громадянина України він звернувся до Глухівського відділу міграційної служби, де йому надали перелік документів, які він повинен надати, в тому числі: рішення суду про встановлення факту, що на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) він постійно проживав на території України. У зв`язку з цим він вимушений звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала повністю.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Буханіста Т.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області надані письмові пояснення, в яких зазначено, що для підтвердження даного факту необхідно враховувати не тільки письмові докази, а й усні, а саме: покази свідків, яким відомі обставини, що мають значення для справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, заслухавши сторони, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Некрасове Глухівського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 09.07.1971 року (а.с. 5)

20.03.2008 року заявник отримав картку фізичної особи платника податків ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що видана Глухівською МДПІ (а.с. 5)

З довідки виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області № 396 від 15.08.2022 року вбачається, що заявник дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 24.06.1971 року по теперешній час. Фактично з 2006 року по цей час проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Відповідно до виписки з акту огляду у ВТЕК від 28.04.1988 р., ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності з дитинства, безстроково, діагноз ВТЕК: олігофренія (а.с. 6).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_3 дійсно з часу народження і по теперішній час постійно проживає в селі Некрасове Шосткинського (Глухівського) району Сумської області.

За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення юридичних фактів, у тому числі, й постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання на території України з 1991 року.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту постійного проживання на території України, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , пі.і. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Некрасове Глухівського району Сумської області, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О.Колодяжний