Справа № 274/3867/22 Провадження № 2/0274/1245/22 РІШЕННЯ
04.10.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засідання Прачек С.М.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної (особистої) власності належить квартира АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі зареєстровані: чоловік позивачки - ОСОБА_2 , який в ній не проживає з 2018 року; син позивачки - ОСОБА_3 , який в ній не проживає з 2017 року, донька позивачки - ОСОБА_6 , яка в ній не проживає з 2016 року.
Відповідачі не беруть участь в утриманні житла, не сплачують комунальні послуги та не проживають за вказаною адресою, будь-які їх речі у квартирі відсутні. Подальша реєстрація місця проживання відповідачів створює перешкоди позивачу у користуванні майном, вона змушена сплачувати за житлово-комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих осіб.
З урахуванням зазначених обставин, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 15.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню.
Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
За правилами ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Відповідно до ст. 6 ЖК УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 38, 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.
Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
За положеннями статті 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Велика палата Верховного Суду в постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20) звернула увагу на те, що ЖК УРСР був прийнятий 30 червня 1983 року і він не відображає усіх реалій сьогодення. В свою чергу Цивільний кодекс є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше у часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України.
Законодавець при прийнятті ЦК України не визначив особливостей застосування норм ЦК України до житлових правовідносин в цілому, разом з тим, відносини, які регулюються ЖК УРСР, у своїй більшості є цивільно-правовими та мають регулюватися саме нормами ЦК України.
Частиною першою статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Згідно з ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).
За положеннями ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
Відповідно до частини другої, четвертої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.
Якщо відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на житло від 01.11.1994, договору дарування 1/3 частини квартири від 31.08.1998, договору дарування 1/3 частини квартири від 21.07.2022, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної (особистої) власності ОСОБА_1 .
Судом також встановлено, що згідно довідки від 25.07.2022 за № 3224 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З урахуванням наведеного, позивач є власником квартири, а відтак має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно актів ОСББ "Континент-3" від 27.07.2022 за №11 та від 05.08.2022 за №12 у квартирі АДРЕСА_1 не проживають мешканці: чоловік - ОСОБА_2 не проживає з 2018 року; син - ОСОБА_3 не проживає з 2017 року, донька - ОСОБА_6 не проживає з 2016 року.
Як встановлено судом, відповідачі не мають ніяких домовленостей із власником щодо права користування житлом, вони втратили інтерес до житла, не проживають у квартирі тривалий час, факт реєстрації місця проживання відповідачів спричиняє позивачу перешкоди у користуванні його власністю, а відтак, суд вважає за можливе ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи фактичні обставини справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА