Ухвала

19 вересня 2022 року

місто Київ

справа № 642/4882/20

провадження № 61-8847ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарасенко Віра Юріївна, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») 687 811,00 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її батька ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського районного суду від 05 вересня 2022 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 75 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, встановивши, що смерть батька позивача настала внаслідок його грубої необережності, а саме порушення Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 19 лютого 1998 року № 54, разом з цим факт смерті батька є безумовним свідченням моральних страждань позивача, дійшов висновку, що достатнім розміром відшкодування моральної шкоди, який відповідає принципам розумності та справедливості, є 75 000,00 грн.

Щодо висновку експерта комплексної судової експертизи, на підставі якого позивач визначила ціну позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні докази на підтвердження проходження фахівцем, яким складено зазначений висновок, відповідної підготовки, наявності атестації та отримання кваліфікації судового експерта з певної спеціальності, крім того, у Реєстрі атестованих судових експертів, відсутні відомості про зазначеного фахівця, як судового експерта. Відповідно, наведений висновок експерта комплексної судової експертизи є недопустимим доказом, тому витрати, пов`язані із його складанням не підлягають стягненню на користь позивача.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення місцевого суду, погодився із визначеним судом розміром відшкодування моральної шкоди. Проте, суд апеляційної інстанції не погодився, що висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки до зазначеного висновку долучено докази, що підтверджують кваліфікацію експерта як спеціаліста у галузі психології, разом з цим, така помилка суду першої інстанції не вплинула на правильність судового рішення в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

08 вересня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарасенко В. Ю., звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій заявник просила скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову та стягнення витрат, пов`язаних із складанням висновку експерта, та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 520/11029/14-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 439/1213/18, від 22 липня 2020 року у справі № 520/11029/14-ц, від 05 серпня 2020 року у справі № 439/1218/18, від 25 серпня 2020 року у справі № 372/3192/18, від 21 квітня 2021 року у справі № 910/701/17, від 27 травня 2021 року у справі № 910/702/17 щодо відшкодування моральної шкоди та застосування принципів розумності, справедливості та співмірності, що потребує належного обґрунтування застосування таких принципів, а також щодо кваліфікації експерта, яким складено висновок; пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд першої інстанції безпідставно визнав недопустимим доказом, а апеляційний суд не дослідив висновок експерта про розмір моральної шкоди, також не досліджено докази на підтвердження порушення відповідачем правил дорожнього руху, а саме незабезпечення належного рівня безпеки на залізничному транспорті, що також є причиною смерті особи.

Верховний Суд не враховує судові рішення, ухвалені судом апеляційної інстанції в інших справах, на які посилається заявник, як підставу касаційного оскарження судових рішень, оскільки зазначене не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 та пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 3, 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарасенко Віра Юріївна, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Полтави цивільну справу № 642/4882/20, територіальну підсудність якому змінено за розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик А. С. Олійник В. В. Яремко