ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/4940/21 Номер провадження 22-ц/814/2674/22Головуючий у 1-й інстанції Лук`яненко С.А. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

за участі секретаря : Боштенка В.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просить суд:

- зобов`язати відповідача здійснити перерахування нарахованої заборгованості за кредитним договором (заявою про отримання банківських послуг) №б/н вiд 27 грудня 2011 року в розмiрi 117287,17 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 84898,81 грн, в тому числі, заборгованості за поточним тiлом кредиту 0,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками 6230,07 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згiдно статті 625 ЦК України 20097,00 грн. нарахованої пені 0,00 грн, нарахованої комісії 0,00 грн, а також штрафи у сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) 5561,29 грн. у відповідність до Постанови Харківського апеляційного суду вiд 08 квітня 2021 року за справою №635/1109/20 шляхом перерахування та визначивши суму боргу в розмiрi 36235, 80 грн. за тілом кредиту та вiдсотками по кредитному договору (заявою) №б/н вiд 27 грудня 2011 року та провести відповідний перерахунок та списання надлишково нарахованої заборгованості;

- зобов`язати відповідача привести його кредитну історію за кредитом договором (заявою про отримання банківських послуг) № б/н вiд 27 грудня 2011 року у відповідність до Постанови Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року за справою №635/1109/20 шляхом перерахування та визначення суму боргу в розмірі 36235, 80 грн. за тілом кредиту та відсотками по кредитному договору №б/н від 27 грудня 2011 року;

- зобов`язати відповідача надати йому реквізити номеру банківського рахунку для остаточного погашення припинення ним заборгованості перед банком в сумі 36235,80 грн. відсотками по кредитному договору (заявою про отримання банківських послуг) б/н вiд 27 грудня 2011 року за постановою Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року справа № 635/1109/20, оскільки постанова апеляційного суду набрала законної сили з дня прийняття, а саме з 08 квiтня 2021 року;

- визнати незаконними дії Відповідача щодо відмови в наданні реквізитів номеру банківського рахунку для остаточного погашення припинення мною заборгованості перед банком в сумі 36235,80 грн. відсотками по кредитному договору (заявою про отримання банківських послуг) № б/н вiд 27 грудня 2011 року за постановою Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року справа № 635/1109/20;

- визнати незаконними дii вiдповiдача щодо нарахування по кредитному договору №б/н вiд 27 грудня 2011 року в розмiрi 117287,17 грн, яка за даними Вiдповідача складається з заборгованості за тілом кредиту 84898,81 грн, в тому числі, заборгованості за простроченими відсотками 6230,07 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згiдно статті 625 ЦК України 20097,00 грн, а також штрафи вiдповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн. штраф (процентна складова) 5561,29 грн.

На обґрунтування позову він зазначив, що в 2020 році відповідач звернувся до суду із позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитом б/н від 27 грудня 2011 року в розмірі 117287,17 грн. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.12.2020 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» були частково задоволені, стягнуто заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.12.2011 року у розмірі 97190,17 грн. та судовий збір у розмірі 1741,83 грн. Харківський апеляційний суд своєю постановою від 08.04.2021 року скасував рішення Харківського районного суду Харківської області та постановив нове рішення, яким стягнув заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.12.2011 року у розмірі 36235,80 грн. З метою добровільного виконання рішення Харківського апеляційного суду від 08.04.2021 року, позивач 05.05.2021 року звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з листом про приведення його кредитної історії у відповідність до постанови Харківського апеляційного суду від 08.04.2021 року за справою №635/1109/20, визнавши суму боргу в розмірі 36235,80 грн. по кредитному договору №б/н від 27.12.2011 року, і вимогою надати йому реквізити номеру банківського рахунку для остаточного погашення ним заборгованості перед банком в сумі 36235,80 грн. 15.06.2021 року він отримав формальну відповідь від 02.06.2021 року, якою не приведено дані його заборгованості у відповідність до постанови Харківського апеляційного суду і не надано йому розрахункового рахунку для погашення заборгованості. За таких обставин він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» надав письмові пояснення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки позов не містить обставин та фактів порушення прав позивача відповідачем, не містить посилань на норми права, які, на думку позивача, порушені відповідачем, не надано належних і допустимих доказів порушення його прав відповідачем, а позовні вимоги фактично стосуються виконання судового рішення, яке набрало законної сили, і є передчасними та такими, що не відповідають способу захисту прав та інтересів відповідно до ст..16 ЦК України.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем та його представником не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів порушення прав позивача відповідачем, які б свідчили про наявність підстав для задоволення позову, а тому позов є передчасним.

Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт просив рішення Харківського районного суду від 21 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 27.12.2011 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк", відповідно до якої отримав кредит у розмірі 42000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Внаслідок невиконання умов ОСОБА_1 кредитного договору рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2020 року з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» була стягнута сума заборгованості за кредитним договором б/н від 27 грудня 2011 року в загальному розмірі 97190 гривень 17 копійок та судовий збір у розмірі 1741,83 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 04.12.2020 року було скасоване і ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 36235,80 грн. заборгованості за тілом кредиту та відсотків у розмірі 362,36 грн. за кредитним договором б/н від 27 грудня 2011 року , а також судовий збір у розмірі 1513,44 грн.

05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою, в якій просив привести його кредитну історію за його заявою про отримання банківських послуг д/н від 27 грудня 2011 року у відповідність до Постанови Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року за справою №635/1109/20, визначивши суму боргу в розмірі 36235,80 грн. за тілом кредиту та відсотками по кредитному договору №б/н від 27 грудня 2011 року, провести відповідний перерахунок та списання надлишково нарахованої заборгованості, надати реквізити номеру банківського рахунку для остаточного погашення та припинення ним заборгованості перед банком в сумі 36235,80 грн. відсотками по кредитному договору (заявою про отримання банківських послуг) б/н вiд 27 грудня 2011 року за постановою Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року справа № 635/1109/20, оскільки постанова апеляційного суду набрала законної сили з дня її прийняття, а саме з 08 квiтня 2021 року.

02 червня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь ОСОБА_1 за №20.1.0.0.0/7-210512/12147, в якій зазначило, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виконанню підлягає резолютивна частина рішення суду і у резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 08.04.2021 року у справі №635/1109/20 відсутні будь-які приписи щодо припинення зобов`язань за кредитним договором б/н від 27.12.2011 року. У зв`язку з чим просять здійснити погашення заборгованості, яка існує перед Банком. З питань, пов`язаних з банківським обслуговуванням, у тому числі щодо отримання реквізитів рахунку для погашення заборгованості за Договором, він має можливість звернутись до будь-якого зручного відділення Банку або за телефоном клієнтської підтримки 3700.

Так, ч. 1 ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з принципів цивільного судочинства, а також наявності у цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Згідно п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Відповідно до приписів пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Отже, послугами згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» є всі види комерційної взаємодії суб`єктів господарювання із споживачами, які не вписуються у набагато більш конкретні й чіткі визначення понять «товарів» та «робіт» і є набагато ширшими за аналогічне поняття, що вжите в ЦК України.

Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено саме Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Судом першої інстанції зазначено , що при зверненні з позовом про захист прав споживача , ОСОБА_1 не вказав , яке його право споживача порушене АТ КБ «ПриватБанк» , і який спосіб його захисту, передбачений чинним законодавством.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи спір між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» щодо заборгованості і її розміру за договором б/н від 27.12.2011 року вже остаточно вирішений Харківським апеляційним судом, розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» встановлений у сумі 36235,80 грн., рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, тобто його право вже поновлене і позивачем не надано доказів того, що відповідач не визнає рішення Харківського апеляційного суду від 08.04.2021 року і неправомірно нараховує йому заборгованість і вимагає сплати в більшому розмірі.

Відповідно до ч.4 ст.82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.6ст.14ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець зобов`язаний безоплатно передавати інформацію щодо всіх споживчих кредитів у порядку,визначеному Законом України "Про організацію формування та обігу кредитних історій", хоча б до одного бюро кредитних історій, включеного до Єдиного реєстру бюро кредитних історій.

Кредитна історія це інформація про кредити, їх погашення, прострочені платежі та поручительства. Накопиченням та зберіганням даних про позичальників займаються спеціально створені організації бюро кредитних історій. Дані до них передають банки, страхові, лізингові та інші фінансові компанії. Таким чином вони діляться інформацією між собою, щоб допомагати один одному знизити ризики, уникнути проблем з неповерненням кредитів.

Бюро має право за участю Користувача здійснювати звірення інформації, яка була надана цим Користувачем для формування кредитної історії, та вносити до неї зміни на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та Договором.

Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину.

Відповідно до ст.13 Закону особа має право ознайомитися з інформацією, що міститься у його кредитній історії та інформацією про кредиторів, які запитували кредитну історію, шляхом звернення до бюро кредитних історій. При цьому один раз протягом календарного року вона має право ознайомитися з цією інформацією безоплатно.

Бюро кредитних історій зобов`язане надати інформацію протягом двох робочих днів з дня отримання від запиту.

У разі незгоди з інформацією, що складає кредитну історію особа має право звернутися до Бюро з письмовою заявою. Заява має включати коментар обсягом не більше ніж 100 слів щодо інформації, що заперечується.

Бюро кредитних історій при отриманні заяви від особи зобов`язане на час перевірки інформації позначити кредитну історію позначкою про проведення перевірки та протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви звернутися до кредитора, який надав інформацію, що заперечується, про її підтвердження або зміну.

Бюро кредитних історій залишає кредитну історію без змін та знімає з кредитної історії позначку у разі підтвердження інформації, що заперечується. У цьому випадку особа має право на включення до своєї кредитної історії коментарю обсягом не більше ніж 100 слів щодо інформації, що заперечується, а бюро кредитних історій зобов`язане долучити цей коментар до кредитної історії.

У разі зміни кредитором інформації, що заперечувалася, бюро кредитних історій вносить зміни до кредитної історії.

Бюро вилучає з кредитної історії інформацію, що заперечується, якщо кредитор, який надав цю інформацію, у п`ятнадцятиденний термін з моменту звернення до нього Бюро не надав відповіді.

Бюро кредитних історій зобов`язане повідомити особу, кредитора, інформація якого заперечувалася, а також усіх, хто звертався до кредитної історії впродовж одного року, про зміну інформації, що заперечувалась або була вилучена з кредитної історії, шляхом надіслання, не пізніше двох днів з моменту внесення таких змін до кредитної історії, копії оновленої кредитної історії.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що він звертався в бюро кредитних історій для отримання інформації щодо його кредитної історії або щодо внесення змін до кредитної історії.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано суду жодної інформації щодо його кредитної історії, де вона зберігається, не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що кредитна історія позивача містить недостовірні відомості, або АТ КБ «Приватбанк» відмовився передати до Бюро інформацію про суб`єкта кредитної історії, визначену пунктами 1 і 2 частини першої статті 7 цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 не доведено , що АТ КБ «ПриватБанк» порушило його права , як споживача фінансово-кредитних послуг належними та допустимими доказами. Сама відповідь АТ КБ «ПриватБанк» на звернення ОСОБА_1 в якій вказано , що в постанові Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року по справі №635/1109/20 відсутні будь-які приписи щодо зупинення зобов`язання за кредитним договором б/н від 27.12.2011 року не може вважатися доказом порушених прав споживача, адже ОСОБА_1 не заперечує, що його заборгованість за кредитним договором перед АТ КБ «ПриватБанк» не погашена. Та несплату заборгованості за кредитним договором позивач пояснює тим, що АТ КБ «ПриватБанк» відмовляється надати йому реквізити номеру банківського рахунку для остаточного погашення заборгованості.

Відповідачем також зазначено , що виконанню підлягає резолютивна частина постанови Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року по справі №635/1109/20 , тобто відповідач не заперечує що з позивача підлягає стягненню 36 235,80 грн заборгованості за тілом кредиту та відсотки в розмірі 362,36 грн.

Як вбачається із листа АТ КБ «ПриватБанк» від 02.06.2021 року, ОСОБА_1 запропоновано звернутись до будь-якого зручного відділення банку або за телефоном клієнтської підтримки 3700 з питань, пов`язаних з банківським обслуговуванням, у тому числі щодо отримання реквізитів рахунку для погашення заборгованості за Договором.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відділення банку і відмови в наданні йому реквізитів рахунку для погашення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів порушення прав позивача відповідачем, які б свідчили про наявність підстав для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких він дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2022 року.

Головуючий В.М.Триголов

Судді А.І.Дорош

О.А.Лобов