Справа № 331/6961/21
Провадження № 2/331/743/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря - Приходько Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до КП «Водоканал» про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування уточненого позову зазначила, що вона зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З жовтня 2020 року по теперішній час відповідач незаконно нараховує плату за абонентське обслуговування у розмірі 18,79 грн. за місяць. 11.08.2021 р. позивач звернулася до відповідача зі скаргою з вимогою про зняття нарахованої заборгованості за абонентське обслуговування, оскільки письмового індивідуального договору з КП «Водоканал» не укладала, обслуговування приладу обліку води завжди здійснювала та в подальшому буде здійснювати за власний рахунок. Згідно виставленого відповідачем рахунку на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за жовтень 2021 року за послугу «плата за абонентське обслуговування» борг склав 223,80 грн., який позивач вимушена була оплатити через необхідність збереження субсидії. Як споживач комунальних послуг ОСОБА_1 здійснює оплати за фактично спожиті послуги. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з КП «Водоканал» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 223,80 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2022 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

11.04.2022 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначено, що листом № 21/20 від 27.04.2020 р. ОСББ «Тбіліська 27» повідомило КП «Водоканал» про обрання моделі організації договірних відносин. Відповідно до наданого витягу з протоколу загальних зборів ОСББ «Тбіліська 27» від 22.12.2019 р. обрано модель організації договірних віносин індивідуальний договір (без обслуговування внутрішньо будинкових систем). Відповідно до положень Закону та на підставі листа ОСББ «Тбіліська 27» від 27.04.2020 р. № 21/20 КП «Водоканал» з 01.10.2020 р. розпочало процедуру укладання договорів зі співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 та здійснювало нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживачам на підставі вимог закону, згідно з показаннями розподільних приладів або за питомими нормами споживання питної води, у тому числі були здійснені нарахування плати за абонентське обслуговування. Факт наявності чи відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для невиконання зобов`язань. Плата за абонентське обслуговування розраховується виконавцем комунальної послуги виходячи з його витрат, і складається з витрат не лише на обслуговування вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживачів відповідної комунальної послуги. Дії КП «Водоканал» щодо нарахування плати за абонентське обслуговування співвласникам ОСББ «Тбіліська 27» відповідають вимогам закодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Посилаючись на зазначені обставини, просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та користується послугами з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає КП «Водоканал» за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Відповідно до Витягу з протоколу № 2 загальних зборів ОСББ «Тбіліська 27» від 22.12.2019 року, було прийнято рішення обрати з 01.05.2020 р. модель організації договірних відносин з КП «Водонакал» (м. Запоріжжя) щодо надання в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, згідно з п.1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 № 2189-VII - Ідивідуальний договір без обслуговування внутрішньо будинкових мереж, з урахуванням особливостей, визначених ч. 7 ст. 14 зазначеного Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно п.1 ч.2 ст. 7 даного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Разом з тим, ч.4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що з пропозицією щодо укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Таким чином, вищевказане свідчить, що законодавство надає таке право як споживачу комунальної послуги, так і виконавцю.

Згідно до абз.3 ч.4 ст. 13 вказаного Закону якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач скористався своїм правом та надав позивачу проект типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), відповідно до форми, яка затверджена постановою КМУ від 05.07.2019 р. № 690 (далі - Договір) .

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 р. у справі № 6-2951цс15 в якій суд зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, оскільки позивачем у визначені законодавством строки не було повідомлено відповідача про відмову від укладання договору та не надано заперечень або протоколу розбіжностей до нього, то договір вважається укладеним в редакції відповідача. Крім того, станом на час розгляду судом даної справи свідчень, щодо визнання позивачем недійсності вказаного договору про надання комунальних послуг суду не представлено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 1 Договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.

Відтак, між сторонами наявні договірні правовідносини, відповідно до яких позивач (споживач) виступає в якості індивідуального споживача.

Відповідно до п. 7 Договору, плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 11 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Слід зазначити, положення ч. 4 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо не включення плати за абонентське обслуговування у рахунок регулює лише умови надання послуг за колективним договором.

Таким чином, на позивача як індивідуального споживача, умовами індивідуального договору та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» покладено обов`язок зі своєчасної оплати наданих їй послуг до складу яких входить, у тому числі: оплата за абонентське обслуговування.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Враховуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, а також враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, то судові витрати по справі покладаються на позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258-268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.09.2022 року.

Суддя В.М. Світлицька