ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2468/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"12" вересня 2022 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Курічової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності в порядку поділу спільного сумісного майна,

У С Т А Н О В И В:

09.11.2021 ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності в порядку поділу спільного сумісного майна, у якому просить:

- визнати право особистої приватної власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

- визнати право особистої приватної власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Позов обґрунтовано тим, що з 25.06.1986 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають двох спільних дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачка 10.04.1991 отримала ордер на кв. АДРЕСА_2 , яку вони згодом приватизували. Сторони працювали, отримували дохід, однак у період з 1996 року по 1997 рік позивачка перебувала у декретній відпустці по догляду за сином, тому всі дії щодо придбання спірної квартири здійснював відповідач, який укладаючи з АКБ «Аркада» ф`ючесрний контракт, зазначив, що кошти, внесені в інвестування будівництва є його особистими. 03.03.1997 відповідач отримав свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Після цього, сторони продали кв. АДРЕСА_2 на вимогу Опікунської ради щодо забезпечення дітей житловою площею відповідач подарував дітям 1/4 частину спірної квартири. Отримані кошти від продажу кв. АДРЕСА_2 сторони витратили на ремонт квартири та придбання пральної машинки. У 2010 році відповідач виїхав у невідомому напрямку, забрав правоустановчі документи на спірну квартиру. З цього часу він не приймав участі в утриманні спірної квартири, не сплачував кошти за утримані комунальні послуги. У 2018 році сторони розлучились.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2021 відкрито провадження у справі за цим позовом, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

04.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

29.03.2021 справу знято з розгляду у зв`язку із веденням воєнного стану в Україні, пошкодженням адміністративної будівлі Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О.Кошиця, 5-а, а також у зв`язку із перебуванням судді у щорічній відпустці.

21.07.2022 у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 15.00 год. 12.09.2022.

Позивачка в судове не прибула, однак представник позивачки - адвокат Горошко М.І. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не в причини неявки не повідомив, не подав відзив.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного про розгляду

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З 25.06.1986 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

10.04.1991 позивачка отримала ордер на жиле приміщення № НОМЕР_3 на право зайняття квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

З трудової книжки серії НОМЕР_4 вбачається, що позивачка працювала отримувала дохід, однак в період придбання спірної квартири знаходилась у декретній відпустці.

30.07.1996 між Акціонерним комерційним банком «Аркада» та ОСОБА_2 укладено ф`ючерсний контракт № 1655 про інвестування коштів у житлове будівництво, за умовами якого останній інвестував кошти у будівництво обумовленого житла.

З приходного касового ордеру № 27 від 30.07.1996 вбачається, що ОСОБА_2 за умовами ф`ючерсного контракту № 1655 сплатив чотири мільярди вісімсот сімдесят вісім тисяч карбованців; призначення платежу: інвестування у житлове будівництво за рахунок особистих коштів.

Згідно з актом прийому-передачі квартири інвестору від 25.02.1997, ОСОБА_2 прийняв квартиру АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки від 13.10.2021 КВ-2021 № 42838, наданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації, вбачається, що кв. АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано за: 3/4 частини за ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності виданого 03.03.1997 Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації; 1/4 частина за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках на підставі договору дарування від 06.08.1997, який зареєстрований в Бюро за реєстровим номером 39973.

18.12.2018 сторони розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Мотиви та норми права, з яких виходить суд.

З урахуванням положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому до правовідносин, які виникли між сторонами, застосовуються норми ЗУ «Про власність» та Кодексу про шлюб та сім`ю.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України.

Главою 6 Кодексу про шлюб та сім`ю регулюються питання щодо майнових прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Отже, оскільки сторони у період придбання спірної квартири перебували в зареєстрованому шлюбі, а позивачка знаходилась у декретній відпустці по догляду сином, з урахуванням вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю майно суд вважає, що спірна квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю сторін, як подружжя.

Щодо правових підстав визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка (на час виникнення спірних правовідносин) встановлені ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю майно.

В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Як вже встановлено судом, 1/4 частина спірної квартири в рівних частках належить спільним дітям сторін - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого 06.08.1997 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 4170.

3/4 частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 03.03.1997 належить ОСОБА_2 .

Оскільки спірна квартира , що знаходиться в будинку АДРЕСА_4 є спільною сумісною власністю сторін як подружжя, з урахуванням вимог ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю, частки такого спільного майна подружжя визнаються рівними.

З урахуванням часток у праві власності на спірну квартиру, які належать спільним дітям сторін, а також вимог Кодексу про шлюб та сім`ю майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання права особистої приватної власності в порядку поділу спільного сумісного майна повністю.

Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачкою сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 6 810,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 6 810,00 грн.

Керуючись нормами ст. 10, 12, 81, 133, 141, 265, 268, 274, 279, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності в порядку поділу спільного сумісного майна задовольнити повністю.

Визнати право особистої приватної власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Визнати право особистої приватної власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 810,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На заочне рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Курічова