КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/7630/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3748/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суд ум. Києва від 09 листопада 2021 року, ухваленого під головуванням судді Якимець О.І.,-

встановив:

У червні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

РішеннямПодільського районного суд ум. Києва від 09 листопада 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 20 серпня 2018 року у розмірі 68 120 грн 10 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у сумі 2 270 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту,належним чином не виконав, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 20 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якої ОСОБА_1 надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4 % річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмір 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних).

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 подано заяву № 20.30.142635 про надання кредиту за сервісом «Розстрочка».

Заява від 22 серпня 2018 року, разом із паспортом споживчого кредиту «Розстрочка», таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, підписані електронним підписом.

02 вересня 2018 року ОСОБА_1 подано заяву № 20.30.153217 про надання кредиту за сервісом «Розстрочка».

Заява від 02 вересня 2018 року, разом із паспортом споживчого кредиту «Розстрочка», таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, підписані електронним підписом.

31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подано заяву № 20.30.153217 про надання кредиту за сервісом «Розстрочка».

Заява від 31 жовтня 2018 року, разом із паспортом споживчого кредиту «Розстрочка», таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, підписані електронним підписом.

Обґрунтовуючи поданий позов, АТ «Унівесрал Банк» зазначило, що відповідачем прострочено зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором, у зв`язку із чим на підставі п.п. 4.16 п. 4 розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. У зв`язку із не вчиненням відповідачем жодної дії, направленої на погашення заборгованості, відповідно до п. 4.18, п. 4.19 кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банком нараховано неустойку.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором станом на 08 квітня 2021 року становить 68 120 грн 10 коп., з яких:

- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 65 000 грн;

- загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн;

- заборгованість за пенею та комісією - 3 120 грн 10 коп.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог банком надано: анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20 серпня 2018 року; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20 серпня 2018 року; витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Унівесрал Банк»; Тарифи Чорної картки monobank; виписка про рух коштів по картці за період з 20 серпня 2018 року по 24 вересня 2021 року; заяви ОСОБА_1 від 22 серпня 2018 року, від 02 вересня 2018 року та від 31 жовтня 2018 року.

Встановлено, що факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджено рухом коштів по картковому рахунку відповідача від 24 вересня 2021 року. Номер платіжної картки НОМЕР_1 , що відповідає номеру картки, який вказаний відповідачем у п. 9 анкети-заяви від 20 серпня 2018 року.

Із виписки про рух коштів по картці вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, періодично здійснював поповнення картки.

Матеріали справи містять заяви ОСОБА_1 про надання кредиту за сервісом «Розстрочка», які разом із паспортом споживчого кредиту «Розстрочка», таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної, підписані електронним підписом ОСОБА_1 .

Вищезазначене підтверджує факт отримання кредитних коштів у відповідності до вимог укладеного договору.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачаються детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, терміни погашення тіла кредиту і за який період.

Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

Вирішуючи спір, суд правильно вважав позовні вимоги банку про стягнення з відповідача кредитної заборгованості обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду першої інстанції про надання відповідачу кредиту у розмірі 17 500 грн є недоведеним, колегія суддів відхиляє, оскільки факт видачі, отримання та користування кредитними коштами на підставі анкети-заяви від 20 серпня 2018 року підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: випискою про рух коштів по картці, поданими відповідачем заявками про надання кредиту за сервісом «Розстрочка».

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір є неукладеним колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто 3 120 грн 10 коп. комісії та пені, колегія суддів не приймає, оскільки сторони погодили нарахування неустойки на залишок простроченої заборгованості, що передбачено Тарифами.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 листопада 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко