ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/4855/20

провадження № 22-ц/4809/773/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Єгорової С. М.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , АТ «Альфа-банк», приватний виконавець Золотарьова Тетяна Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Варакіна Н. Б.) від 16 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

17 серпня 2020 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 , зазначивши яктретіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Альфа-банк», Державне підприємство «Сетам», приватного виконавця Золотарьову Тетяну Василівну про поновлення позовної давності, визнання недійсними електронних торгів, визнання незаконним Протоколу електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що електронні торги з продажу квартири АДРЕСА_1 , які відбулися 12 лютого 2020 року, проведені з порушенням чинного законодавства, оскільки спірна квартира придбана її колишнім чоловіком ОСОБА_3 , який є боржником у виконавчому провадженні, в період їх шлюбу, а отже вона являлася їх спільною сумісною власністю. У зв`язку із цим вона вважає, що перед проведенням торгів виконавець зобов`язаний був запропонувати їй, як іншому з подружжя, викупити Ѕ частину квартири. Окрім того, в квартирі проживає неповнолітня дитина, однак відповідне рішення служби у справах дітей про згоду на реалізацію квартири, отримання якого в таких випадках за законом є обов`язковим, відсутнє.

Короткий зміст рішення суду,

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2022 року позов залишено без розгляду з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 повторно не з`являлася в судове засідання без поважних причин, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, а її неявка перешкоджає розгляду справи.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачка ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого суду від 16 лютого 2022 року скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права, а справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що позивачка належно здійснювала свої процесуальні права та виконувала процесуальні обов`язки сторони у справі. Вона підтверджує, що дійсно не з`явилася у судові засідання 07 жовтня та 14 грудня 2021 року, а також 16 лютого 2022 року, але заздалегідь повідомила суду, що її неявка обумовлена відрядженням, просила відкласти розгляд справи. І хоча насправді вона не була у відрядженні, а перебувала у медичному закладі у зв`язку із виконанням умов про сурогатне материнство, все ж таки вона вважає, що не з`явилася до суду з поважних причин. Про дійсні причини своєї неявки повідомити суд вона не могла через умови договору про конфіденційність інформації про сурогатне материнство. Стосовно судового засідання, яке суд призначив на 11 листопада 2021 року, то вона не була повідомлена, а тому не могла з`явитися до суду. За наявності поважних причин її неявки в судове засідання місцевий суд не мав законних підстав для залишення позову без розгляду, а отже неправильно застосував п. 3 с. 1 ст. 257 ЦПК України.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

18 липня 2022 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2022 року залишити без змін. Зокрема, він вказав, що незалежно від причин повторної неявки позивачки в судове засідання та у зв`язку з неподанням нею заяви про розгляд справи за її відсутності, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд був зобов`язаний залишити позов без розгляду, а отже правильно застосував процесуальний закон.

Позиції учасників процесу, висловлені в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні 30 серпня 2022 року позивачка та її представник - адвокат Завгородня Вікторія Валентинівна підтримали апеляційну скаргу.

Відповідач особисто в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явився, а його представник - адвокат Іванченко Володимир Володимирович вимоги апеляційної скарги не визнав, просив відмовити в її задоволенні.

Інші учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися. Відповідно до норми ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини справи

17 серпня 2020 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 , зазначивши яктретіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Альфа-банк», Державне підприємство «Сетам», приватного виконавця Золотарьову Тетяну Василівну про поновлення позовної давності, визнання недійсними електронних торгів, визнання незаконним Протоколу електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2020 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 год. 45 хв. 17 грудня 2020 року (Т. 1, а. с. 34), яке неодноразово відкладалося (Т. 1, а. с. 91, 181).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 червня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 45 хв. 07 жовтня 2021 року (Т. 1, а. с. 197).

07 жовтня 2021 року позивачка в судове засідання не з`явилася, але до судового засідання 05 жовтня 2021 року подала до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її відрядженням (Т. 1, а. с. 210). Доказів на підтвердження дійсності вказаної нею причини неявки в судове засідання не надала. Про час, дату та місце розгляду справи позивачка була повідомлена належним чином (т. 1, а. с. 204).

Суд відклав розгляд справи на 10 год. 00 хв. 11 листопада 2021 року.

11 листопада 2021 року учасники справи, в тому числі позивач, у судове засідання не з`явилися і суд знову відклав розгляд справи на 11 год. 00 хв. 14 грудня 2021 року.

14 грудня 2021 року позивачка в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином (Т. 1, а. с. 236). Суд відклав розгляд справи на 14 год. 00 хв. 16 лютого 2022 року.

16 лютого 2022 року позивачка в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином (Т. 1, а. с. 245), але до судового засідання 08 лютого 2022 року подала до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням у відрядженні (т. 1, а. с. 244).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 5 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Норми ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є імперативними й пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення в зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Зазначений процесуальний наслідок для позивача настає незалежно від причин повторної його неявки, які можуть бути навіть поважними. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому законом порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Наведені норми права дисциплінують позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він на будь-якій стадії розгляду справи може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Отже, за умови, що позивач належним чином повідомлений про судове засідання і не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, то його повторна неявка до суду є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Згідно зі ст. 43, ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Учасники справи можуть брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника, що передбачено ч. 1 ст. 58 ЦПК України.

Розгляд справи відбувається у судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. (ч. 1, ч. 2 ст. 211 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Позивач, як і будь-який інший учасник справи, зобов`язаний з`явитися у судове засідання на виклик суду, якщо суд визнав його явку обов`язковою.

Якщо ж суд не визнавав обов`язковою явку позивача, відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, позивач, який не бажає бути особисто присутнім в залі суду, має право бути представлений у судовому засіданні обраним ним представником.

Крім того, відповідно ст. 212 ЦПК України учасник справи має право звернутися до суду із заявою щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, зокрема, з використанням власних технічних засобів.

Зрештою, позивач, явку якого у судове засідання суд не визнавав обов`язковою, має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Тож закон дає позивачу певний вибір можливих варіантів процесуальної поведінки.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, суд чотири рази призначав судове засідання для розгляду справи по суті: 07 жовтня, 11 листопада та 14 грудня 2021 року, а також 16 лютого 2022 року.

Матеріали справи не містять доказів надсилання судом судової повістки позивачці в судове засідання на 11 листопада 2021 року, що вказує на обґрунтованість твердження позивачки про її необізнаність про призначення судом вказаного судового засідання.

Стосовно призначення судом інших судових засідань, зокрема 14 грудня 2021 року та 16 лютого 2022 року, то позивачка була повідомлялася про них шляхом надсилання їй судових повісток за вказаною нею адресою, які вважаються вчасно врученими їй на підставі п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Ці факти, які встановив суд першої інстанції, позивачка підтверджує у своїй апеляційній скарзі.

Отже, позивач мала реальну можливість реалізувати своє право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, або через представника, але не скористалася таким правом. Крім того, вона могла подати суду заяву про розгляд справи за її відсутності, але не зробила цього.

Таким чином суд першої інстанції, відповідно до норм ЦПК України, правильно встановив, що позивачка ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи 14 грудня 2021 року та 16 лютого 2022 року (два поспіль судові засідання), заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, а тому дійшов обґрунтованого висновку, що вона повторно (двічі поспіль) не з`явилася на виклик суду.

З урахуванням встановленого та не залежно від дійсних причин повторної неявки позивачки в судове засідання в суд першої інстанції колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок місцевого суду про залишення позову без розгляду відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

При цьому позивачка не позбавлена права на судовий захист так, як відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка не з`явилася в судове засідання через перебування у медичному закладі та необхідність виконання нею умов договору про сурогатне материнство не можуть братися судом до уваги, оскільки зазначені у ст. 257 ЦПК України наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Вказана норма закону дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, не зловживаючи ними та не затягуючи розгляд справи, забезпечує баланс прав та інтересів позивача й притягнутих ним до справи відповідачів.

Суд ще раз наголошує, що правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про час, день та місце розгляду справи, повторність його неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16-ц, від 01 квітня 2021 року у справі № 2-1676/11, від 05 квітня 2021 року у справі № 524/3347/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Про судові витрати

Відповідно до підпункту «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням закріпленого у ст. 141 ЦПК України принципу розподілу судових витрат, витрати позивачки по сплаті судового збору при поданні апеляційної скарги (Т. 2, а. с. 22) покладаються на неї.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 вказав про очікувані ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 грн, але доказів на їх підтвердження до закінчення судових дебатів не надав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 31 серпня 2022 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: А. М. Головань

С. М. Єгорова