справа № 198/162/22
провадження № 2-др/198/5/22
У Х В А Л А

іменем України

19 вересня 2022 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Калетнік М.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Юр`ївка Дніпропетровської області заяву представника позивачки адвоката Калетнік М.Ю. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2022 року у вказаній цивільній справі частково задоволено позовні вимоги.

07.09.2022 від представника ОСОБА_1 адвоката Калетнік М.Ю. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначено, що позивачка ОСОБА_1 понесла витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом справи, у сумі 10 321,50 грн., на підтвердження чого надано відповідні докази.

На підставі викладеного та виходячи з положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, адвокат Калетнік М.Ю. просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки витрати на правову допомогу у сумі 10 321,50 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2022 заява призначена до судового розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

Представник ОСОБА_1 адвокат Калетнік М.Ю. в судовому засіданні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подану представником позивачки заяву про ухвалення додаткового рішення отримав завчасно, заперечення на заяву не надав.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви, додані до неї документи та матеріали справи, доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша-шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктами 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що представником ОСОБА_1 адвокатом Калетнік М.Ю. під час подання позову були заявлені до стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрати на правову допомогу. При цьому зазначено, що уточнюючий (детальний) розрахунок витрат на надання правничої допомоги буде надано під час судових дебатів.

Отже, вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а згодом подана заява про ухвалення додаткового судового рішення разом з відповідними документами.

За таких обставин, ухвалюючи рішення по суті спору, суд, вирішивши питання про право, не вирішив у повному обсязі питання про розподіл судових витрат, тому наявні підстави для розгляду питання про можливість прийняття додаткового рішення.

Необхідно відмітити, що в поданій під час звернення до суду позовній заяві було лише формально вказано, що орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу складає 10 000,00 грн. та що під час судових дебатів представником позивача буде надано уточнюючий (детальний) розрахунок витрат на надання правничої допомоги.

Рішення Юр`ївського районного суду (його вступна та резолютивна частини) ухвалено в спрощеному позовному провадженні без проведення судових дебатів та оголошено 26 серпня 2022 року в судовому засіданні за участю позивачки та її представника адвоката Калетнік М.Ю.

При цьому суд враховує, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи з дати ухвалення рішення у справі та встановлених статтею 141 ЦПК України вимог, строк для подачі доказів на підтвердження понесених витрат закінчувався 31.08.2022.

Однак, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з документами на підтвердження їх складу та розміру подана представником позивача 07.09.2022, тобто значно пізніше після спливу строку, передбаченого положеннями статті 141 ЦПК України. При цьому не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку з зазначенням поважності причин пропуску.

Посилання представника позивачки на те, що строк для подання документів почав спливати з 02 вересня 2022 року, коли, за виразом адвоката Калетнік М.Ю., «справу було оприлюднено», судом не приймаються, оскільки визначений у ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк обраховується з моменту ухвалення рішення суду, а не з моменту отримання учасником справи копії повного судового рішення або ознайомлення з ним в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Адже саме з моменту ухвалення та проголошення рішення суду учасник справи вже знає на чию користь ухвалено рішення, в якому обсязі задоволені позовні вимоги, може зрозуміти які послуги надані адвокатом. Тому складення повного тексту рішення ніяк не може вплинути на визначення складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 цього ж Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Як вже зазначалось, на підтвердження цих обставин суду повинні бути представлені, крім іншого, відповідні розрахунково-касові документи.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача надано: копію Договору про надання правової допомоги № 0512-05/2022 від 12.05.2022, укладеного між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Калетнік М.Ю., копію додаткової угоди №1 від 06.09.2022 до Договору № 0512-05/2022, копію акта № 1 приймання-передачі послуг від 06.09.2022 до Договору про надання правової допомоги та копію рахунку-фактури № 1 від 07.09.2022 (а.с. 104-110, 122).

За умовами пункту 4.5 Договору про надання правової допомоги № 0512-05/2022 від 12.05.2022, якщо інше не передбачено додатками до Договору, то оплати за Договором здійснюються не пізніше 3-х календарних днів з моменту направлення клієнту рахунку за реквізитами, визначеними в цьому Договорі. При цьому наявна в матеріалах справи додаткова угода №1 від 06.09.2022 не містить інших умов оплати.

З огляду на дату рахунку-фактури, останнім днем, коли ОСОБА_1 мала оплатити надані адвокатом Калетнік М.Ю. послуги з правової допомоги, було 10 вересня 2022 року.

Однак, станом на дату розгляду заяви про прийняття додаткового рішення (19.09.2022) заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати позивачкою ОСОБА_1 коштів в розмірі 10 321,50 грн., зокрема, відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи все викладене вище, суд вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 133, 137, 141, 258, 261, 270, 352-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Калетнік М.Ю. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за прострочення сплати аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або складення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 26.09.2022.

Суддя І. О. Гайдар