ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/448/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Осіпенко Л.М., розглянувши подання головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби в м. Києві Данилюк Ольги Борисівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2022 року до суду надійшло подання головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби в м. Києві Данилюк Ольги Борисівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у якому державний виконавець просить тимчасово обмежити керівника ТОВ «ІНТЕР АВЦ» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до повного виконання зобов`язань «ІНТЕР АВЦ», покладених на нього рішенням Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд судді Осіпенко Л.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Розділом VI Цивільного процесуального кодексу України, регулюються процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень саме у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно ч. 1, 4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Статтею 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства виконавець може звернутися до місцевого загального суду з поданням про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за невиконаним нею судовим рішенням, ухваленим у цивільній справі, а також за невиконаним рішенням інших органів (посадових осіб).

Крім того, Розділом V Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) врегульовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах, а саме, ст. 338 ГПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Статтею 337 ГПК України визначений порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1-4 ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи-боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З правового аналізу наведених норм вбачається, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за невиконання судового рішення у господарській справі є одним із процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах, а тому підлягає вирішенню судом господарської юрисдикції, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Правила статей 441, 446 ЦПК України не встановлюють виключень з правил предметної підсудності, встановлених статтею 19 ЦПК України.

Накази від 24.09.2020 року та від 07.12.2020 року у справі №910/5211/20 було видано Господарським судом м. Києва, зважаючи на що, на підставі зазначених вище норм, розгляд та вирішення питання щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України віднесено до компетенції Господарського суду міста Києва, оскільки судове рішення, яке перебуває на виконанні, ухвалене саме цим судом за нормами ГПК України.

Виконавець має право звернутися з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у зв`язку з невиконанням судового рішення, ухваленого у господарській справі, до відповідного господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Суддя вважає можливим застосувати до подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника керівника ТОВ «ІНТЕР АВЦ» ОСОБА_1, аналогію закону та керується положеннями статті 186 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, вищевказане подання виконавця не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 19, 186, 260, 261 ЦПК України, ст. 337, 338 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за поданням головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби в м. Києві Данилюк Ольги Борисівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Роз`яснити головному державному виконавцю Дарницького відділу державної виконавчої служби в м. Києві Данилюк Ользі Борисівні, що розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України належить до юрисдикції Господарського суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Київського апеляційного суду.

Суддя: Л.М. Осіпенко