Справа № 342/617/22
Провадження № 2/342/422/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачки, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що 25.06.2002 ОСОБА_3 (бабуся по татовій лінії) склала заповіт на її користь, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Сороківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 6. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Бажаючи прийняти спадщину за заповітом, позивачка звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою та представила необхідні документи. Однак, в оформленні та реєстрації її права на спадщину за заповітом щодо житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , нотаріусом відмовлено. Причиною такої відмови стало реєстрація спадкового господарства, як колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити конкретну частку спадкодавця. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер тато позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне ому майно, до якого входить те саме будинковолодіння. У зв`язку із раптовою, несподіваною смертю, письмового розпорядження на випадок смерті ОСОБА_4 не залишив. Бажаючи реалізувати своє право на спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, позивачка вчасно звернулася до нотаріуса із відповідною заявою. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовлено через реєстрацію спадкового господарства, як колгоспного двору. Позивачка, як єдина спадкоємиця за законом після смерті тата та за заповітом після смерті бабки, фактично вступила в управління спадковим майном. На даний час нею виготовлено технічну документацію на будинок за власні кошти, доглядає господарку. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини вказані в постанові нотаріуса. Все це змушує звернутися до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач та представник позивача не прибули. Представник позивача-адвокат Бундзяк У.М., через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання призначені по справі не прибула з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На електронну адресу суду від ОСОБА_2 поступила заява про розгляд справи без неї. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 18.08.1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10.08.1988 посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані в АДРЕСА_2 - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Із довідки № 19-94 виданої 15.07.2022 Сороківським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що в с. Сороки вулиця Леніна перейменована на Незалежності, нумерація будинків не змінювалася.

Станом на 15.04.1991 по АДРЕСА_2 проживали і були зареєстровані: голова ОСОБА_3 , 1914 р.н., син ОСОБА_4 , 1944 р.н., дружина (невістка) ОСОБА_2 , 1950 р.н., дочка (онука) ОСОБА_1 , 1986 р.н., що підтверджується довідкою № 19-93 виданою 15.07.2022 Сороківським старостинським округом Городенківської міської ради.

За заповітом від 25.06.2002, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сороківської сільської ради, ОСОБА_3 , що мешкає в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті все своє майно, яке в неї мається і яке належить їй за законом: житловий будинок з надвірними будівлями, земельний і майновий пай, земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства заповіла своїй онучці ОСОБА_1 , яка проживає в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 6.

Голова двору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 89 рік в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 29.12.2003 Сороківською сільською радою Городенківського району.

На час смерті ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала по АДРЕСА_2 та разом із нею проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_4 , 1944 р.н.. ОСОБА_2 , 1950 р.н., та ОСОБА_1 , 1986 р.н., що підтверджується довідкою № 19-97 виданою 15.07.2022 Сороківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Із копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 17.04.1970 Городенка рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 22.01.1985 с. Слобідка Городенківського району доводиться, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклали шлюб 22 січня 1985 року, актовий запис № 3.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 14, що доводиться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 10.05.1986 Слобідською сільською радою народних депутатів.

З наведеного вбачається, що позивачка є онукою ОСОБА_3 по татовій лінії.

Із копії спадкової справи №531/2005, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської ДНК, слідує, що 15.08.2005 року до Городенківської районної державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті мами ОСОБА_3 , яка складається з земельного паю. Копією свідоцтва про право на спадщину по законом від 15.08.2005 посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1996 доводиться, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у спілці власників « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0106748. Позивачка ОСОБА_1 звернулася 15.05.2021 до Городенківської РДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 (тато позивачки) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 77 років в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 629, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 07.09.2021 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ).

На час смерті ОСОБА_4 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З довідки № 19-96, виданої 15.07.2022 Сороківським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 та разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 . 1950 р.н.. та дочка ОСОБА_1 , 1986 р.н.

Із копії спадкової справи № 340/2021, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської ДНК, слідує, що позивач ОСОБА_1 08 вересня 2021 року звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 . Відповідачка ОСОБА_2 08 вересня 2021 року подала до Городенківської РДНК заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , а саме відмовляється від прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину та від видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті чоловіка. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66324621 виданий 08.09.2021 Городенківською РДНК свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі 68263939, номер у нотаріуса 340/2021.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями ат спорудами по АДРЕСА_1 .

Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 386/02-31 від 27.04.2022 позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , на належну йому частку житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що, згідно свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Городенківської районної ради 18.08.1988, вищезгадане господарство, головою якого була ОСОБА_3 , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений в 1974 році, інші господарські будівлі збудовані в 1976, 1980, 1991 роках. Як вбачається із Звіту житлового будинку ( загальною площею 78,2 кв.м), складеного ФОП ОСОБА_8 складеного на підставі договору № 00991/С від 05.05.2022, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на дату оцінки - 05.05.2022, - становить 114 913 грн. Розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель становить 0,11 га, що підтверджується довідкою № 19-95 виданою 15.07.2022 Сороківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 308193352 формованого 25.08.2022 відомості щодо права власності на будинок АДРЕСА_3 відсутні.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як вбачається із вищенаведеного, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 належав до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 . Станом на 15.04.1991 в даному господарстві проживали: голова ОСОБА_3 , 1914 р.н., син ОСОБА_4 , 1944 р.н., дружина (невістка) ОСОБА_2 , 1950 р.н., дочка (онука) ОСОБА_1 , 1986 р.н.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які набули право спільної сумісної власності на будинковолодіння по АДРЕСА_2 , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/4 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

Після смерті голови двору ОСОБА_3 та члена двору ОСОБА_4 спадщину прийняла позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом та як спадкоємець першої черги за законом, а тому частка позивачки в житловому будинку, який відновився до колгоспного двору по АДРЕСА_2 становить 3/4.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до державного нотаріуса Городенківської ДНК про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 та про прийняття спадщини за законом після смерті тата ОСОБА_4 . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва стала підставою звернення позивачки із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перешкодою в прийнятті спадщини на житловий будинок АДРЕСА_2 є те, що дане господарство, головою якого була ОСОБА_3 , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачкою слід визнати право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , з яких 2/6 частки, що належали померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та 1/6 частка належала позивачці, як члену колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_2 , яка є членом колгоспного двору і її частка в даному господарстві становить 1/4, на даний час може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, її право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у неї немає перешкод в оформленні права власності на належне їй майно.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 211,258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.