Справа № 296/4037/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви, поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить:

- постановити рішення у справі про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, яким актовий запис №1143 від 04.07.2015 скасувати (або анулювати);

- постановити рішення про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 від всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів для даної категорії громадян.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають протилежні погляди на подружнє життя та обов`язки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо.Наголошує, що подальше перебування у шлюбі та його збереження є неможливим. Також вказує, що від шлюбу з відповідачем має доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає, при цьому, є працездатним, інших дітей на утриманні немає, у зв`язку з чим має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від його доходів.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 серпня 2022 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання.

В судове засідання призначене на 03 жовтня 2022 року об 11 годині 00 хвилин, сторони не прибули.

Позивачкою до суду подано заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище ОСОБА_5 .

Відповідачем до суду подано заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до положень ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 04 липня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис №1143.

У відповідності до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_7 , батьками якої записані сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно акту №5 від 10 серпня 2022 року, затвердженого головою ОСББ Сузір`я, вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , та разом з нею проживає її донька - ОСОБА_7 , 2017 року народження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін по справі, які бажають його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості розірвання шлюбу шляхом скасування (анулювання) актового запису про шлюб, про що просить позивач, натомість, розірвання шлюбу проводиться органом ДРАЦС шляхом складення актового запису про розірвання шлюбу.

Відтак, вимога позивача про розірвання шлюбу шляхом скасування актового запису про шлюб підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1, ч.4, ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу батька, яка має стягуватись на утримання малолітньої дитини, суд враховує те, що відповідач визнав позов у цій частині.

З урахуванням всіх встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 14 липня 2022 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.

Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині розірвання шлюбу, понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 04 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №1143.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 14 липня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 05 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська