29 вересня 2022 року
Справа № 639/1950/22
провадження 2/639/1357/22
Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.
за участю секретаря Міжиріцької А.В.
розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.09.2001, посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені вже 13 років, сторони спільного господарства не ведуть, родинні стосунки втрачено. Вважає, що збереження шлюбу неможливе.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду через представника- адвоката Авілову О.М. заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, просив шлюб розірвати.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.
При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . (а.с 39)
Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , а.с. 7-8) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_4 , а.с.18).
Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б його інтересам.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки.
Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у Сімейному кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст. 53 СК України).
Відповідно дост. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.
Судом встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновити сімейні стосунки неможливо. За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265, 280 ЦПК, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 вересня 2001 року у Виконавчому комітеті Харковецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області під актовим записом №1 - розірвати.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 29.09.2022.

Суддя Єрмоленко В.Б.