Справа № 128/491/22

21 вересня 2022 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Карпінської Ю.Ф.,
за участю секретаря Дусанюк Н.О.,
у відсутності сторін по справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 26 листопада 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_3 . Від даного шлюбу вони мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають і будуть проживати після розірвання шлюбу разом з позивачем. Відповідно до рішення суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в примусовому порядку, однак рішення суду ним не виконується. Протягом сімейного життя у них виникали сварки та непорозуміння через різні характери, погляди на сімейне життя та виховання дітей. Все це призвело до того, що сім`я розпалась, шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та її дітей. З відповідачем вона не проживає однією сім`єю з червня 2020 року. Розірвати шлюб в органах РАЦС неможливо, оскільки мають малолітніх дітей, тому позивач звертається до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_7 , який зареєстровано 26 листопада 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3148. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище ОСОБА_8 .
Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області 04.04.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.
В судове засідання 20.09.2022 сторони по справі не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.
Позивач ОСОБА_1 при подачі позовної заяви до суду долучила до неї письмову заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_9 в судові засідання неодноразово не з`являвся з невідомих суду причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 20.09.2022 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши позицію позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_10 та відповідач ОСОБА_11 26 листопада 2013 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що було складено актовий запис № 3148, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.11.2013 (а.с. 6).
Від даного шлюбу сторони по справі мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 8), та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 9).
Згідно з позовною заявою, причиною розпаду сім`ї є те, що протягом спільного сімейного життя у позивача з відповідачем постійно виникали сварки та непорозуміння через різні характери, погляди на сімейне життя та виховання дітей. Сторони з червня 2020 року разом як сім`я не проживають.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Враховуючи неодноразові неявки в судові засідання відповідача, неподання відповідачем відзиву на позов, відсутність будь-яких заяв чи клопотань від нього, суд дійшов висновку, що відповідач не оспорює позовних вимог.
З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, тому шлюб необхідно розірвати, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_8 », про що зазначила у позовній заяві.
За клопотанням позивача ОСОБА_1 судові витрати по справі слід залишити за останньою.
Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 113 СК України, ст.ст 4, 12, 18, 76-82, 89, 95, 211, 247, 259, 263-265, 267, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , укладений 26 листопада 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3148, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_8 ».
Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 , залишити за останньою.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_11 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 21.09.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА