ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3359/22 Справа № 199/1467/21 Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Ясира Сергія Андрійовича та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної Олени Валентинівни на рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області, Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , де треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначивши, що 16.12.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, за умовами якого останній зобов`язався передати Позивачу позику (грошові кошти) у сумі 707500,00 грн., строком до 01.04.2016. У листопаді 2019 року ОСОБА_3 після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження № 57908640, що перебуває на виконанні приватного виконавця ВО Дніпропетровської області Шаган О.А., дізналась про те, що 28.09.2018 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна О.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1395, яким звернуто стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 972644.25 грн., що складається із: боргу (суми неповернутої позики) - 707500.00 грн., 12% річних - 55999.11 грн., інфляційних втрат - 199515.00 грн., витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису - 9630.14 грн. Строк, за який провадиться стягнення - з 01.04.2016 по 17.09.2018. Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого порушив права Позивача, а у самого Відповідача були відсутні підстави для звернення стягнення на заборгованість, оскільки виконавчий напис учинений із порушенням вимог закону та порядку його вчинення, заборгованість не була безспірною, так як доказом на підтвердження безспірності вимог може бути лише документ, яким боржник визнає суму заборгованості перед кредитором, проте нотаріус цього не перевірив, а надані Відповідачем документи не свідчили про безспірність боргу. Так, в порушення умов п.1.2. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, не всі документи було надано відповідачем нотаріусу. Крім того, нотаріус не врахувала, що боржник ОСОБА_3 не отримувала повідомлення-письмову вимогу про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису), що об`єктивно виключало можливість вчинення виконавчого напису і позбавило боржника можливості надати свої заперечення. Таким чином, позивач ОСОБА_2 вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому просила суд визнати виконавчий напис №1395 вчинений 28.09.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною Оленою Валентинівною про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 972 644 грн. 25 коп. таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1395 вчинений 28.09.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною Оленою Валентинівною про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 972 644 грн. 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга, мотивована тим, що оскаржуваний виконавчий напис вчинявся приватним нотаріусом на договорі позики, а не на договорі іпотеки. Чинним законодавством передбачено обов`язок направлення повідомлення боржника при вчиненні виконавчих написів лише про звернення стягнення на заставне майно, та на предмет іпотеки. При вчинені виконавчого напису за договором позики, обов`язок направлення повідомлення боржнику не передбачений.

Апеляційна скарга Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної О. В. грунтованна тим, що виконавчий напис було вчинено на законних підставах, з повним дотриманням процедури вчинення та посвідчення, і своїми діями позивач намагається уникнути виконання свого грошового зобов`язання перед відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 -адвокат Ворон А.І. вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки наявність спірного виконавчого напису, про вчинення якого ОСОБА_2 не була повідомлена належним чином, порушує її майнові права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за потрібне їх задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, 28 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. вчинено виконавчий напис №1395 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 972 644 грн. 25 коп.

Судом також встановлено, що сума основного зобов`язання є 707 500 грн., що визнано, позивачем у судовому порядку не оскаржувалось.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що розрахунок штрафних санкцій не є безспірним, претензія, яка направлена нотаріусом на адресу ОСОБА_2 17 вересня 2021 року, не була отримана останньою, тоді як неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 17 травня 2018 року в справі №916/3006/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вищевказаного не підтвердженими є посилання позивача, та висновки суду першої інстанції, щодо неповного комплекту документів, які були надані відповідачем нотаріусу на порушення п.1.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Правовідносини, які виникли між сторонами спору не регулюються п.п.2,3 п.2 глави 16 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким передбачено необхідність надіслання повідомлення боржнику, оскільки у даному випадку Позикодавець не є кредитором або фінансовою установою, та зобов`язання не були забезпечені іпотекою, тобто боржник не є іпотекодавцем.

Підпунктом 2,3 п.2 глави 16 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу."

Ця норма права узгоджується із ч.1 ст.35 ЗУ "Про іпотеку", яка встановлює, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Таким чином, вимога про повідомлення боржника стосується лише правовідносин, які існують між іпотекодержателем та іпотекодавцем.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Таким чином, у даному випадку нотаріусом було повністю дотримано процедуру вчинення виконавчого напису, а саме: отримано договір позики, розрахунок позичальника, направлено вимогу про усунення порушення, виконавчий напис вчинено у межах встановленого законом строку.

Наявність боргу та сума заборгованості Позивачем в позовній заяві не оскаржувалась.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити, рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Ясира Сергія Андрійовича, та Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної Олени Валентинівни - задовольнити.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ж.І. Максюта

Судді О.В. Свистунова

М. М. Пищида