Єдиний унікальний номер 719/272/22
Номер провадження 2-з/722/3/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

14 вересня 2022 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Cуський О.І., розглянувши в порядку ст.ст. 149-153 ЦПК України заяву подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 35000 доларів США, що еквівалентно 1372000 грн. та 3% річних, що становить 460,27 доларів США, що еквівалентно 18180,66 грн. Крім цього, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу.

Одночасно з позовною заявою до суду подана заява про забезпечення позову, в якій представник заявника зазначає, що ним в інтересах ОСОБА_2 подано позов до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою. Предметом позовної заяви є стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за розпискою у розмірі 35 000 доларів США. 10.06.2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики коштів. ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі та передав ОСОБА_4 готівкою кошти в сумі 35 000 доларів СІІІА, визначені договором позики. Розпискою встановлено строк, протягом якого відповідач був зобов`язаний повернути позивачу борг, а саме до 10.03.2022 року. Однак, відповідач вказане зобов`язання не виконав, у встановлений строк кошти не повернув, а тому починаючи з 11.03.2022 року у позивача з`явилось право звернутись до суду із позовом про стягнення боргу. Однак, впродовж останніх 4 місяців ОСОБА_4 неодноразово обіцяв повернути ОСОБА_2 борг, але незважаючи на це, ухиляється від виконання зобов`язання. Із розписки від 10.06.2021 року вбачається, що «в якості поручителя виступає ОСОБА_5 ». Проте, з огляду на недійсність договору поруки в силу закону (про що зазначено в позові) позивач позбавлений можливості звернутись до поручителя з метою виконання зобов`язання. При цьому як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві приватної власності відповідачу належить об`єкт нерухомого майна - база « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто єдиним цінним майном на праві приватної власності відповідача, на яке може бути звернено стягнення є вказаний вище промисловий комплекс.

Однак, 15.08.2022 року позивачу стало відомо про те, що відповідач мас намір реалізувати вказане майно з метою ухилення від виконання зобов`язання перед ОСОБА_2 за договором позики. Вказані обставини підтверджуються оголошенням, розміщеним на веб-порталі «ОLХ» в розділі «Нерухомість», тобто із змісту вказаної публікації випливає те, що ОСОБА_4 виставив на продаж єдине цінне майно, яке належить йому на праві приватної власності, та встановив його ринкову ціну в розмірі 1700 000 гри. Відтак, враховуючи ризик невиконання судового рішення внаслідок продажу єдиного нерухомого майна, яке є у власності відповідача, вважаю за необхідне заявити про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 відчужувати об`єкт нерухомого майна. Так, ціна позову складає 35454 доларів США, що еквівалентно 1389834, 43 грн. Водночас ціна об`єкта комерційної нерухомості, яка належить відповідачу, становить 1700 000 грн. Тобто у вартісному аспекті позовні вимоги та накладення заборони відчуження на базу «Спецгідроенергомонтаж» є цілком співвмірними та в майбутньому уможливлять повне виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Крім того, як вбачається із відомостей розміщених у Єдиному державному реєстрі відповідач припинив здійснення господарської діяльності в статусі фізичної- особи-підприємця, що свідчить про відсутність у нього на даний момент стабільного регулярного доходу, що у подальшому утруднить виконання рішення суду

Таким чином, застосування такого заходу забезпечення як заборона відчуження бази «Спецгідроенергомонтаж» є співмірним із позовними вимогами, оскільки у такому випадку буде дотриманий баланс інтересів сторін, тобто вжиття такого заходу не перешкоджатиме у користуванні та володінні відповідачем його майном та членами його сім`ї, а також буде забезпечено належне виконання рішення суду з метою відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи викладене вище, а саме ціну позову, те, що відповідач прострочив виконання свого зобов`язання за договором позики більше ніж на шість місяців, а також те, що відповідач відмовляється добровільно повертати борг, існує ризик, що у випадку задоволення позову наявне єдине цінне у відповідача майно може бути відчужено на користь третіх осіб з метою унеможливлення виконання рішення суду, що в свою чергу свідчить про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову зазначене може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просить забезпечити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом заборони ОСОБА_4 відчужувати об`єкт нерухомого майна - база « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності: приватна, розмір частки: 1/1.

Ознайомившись із заявою, доданими до неї документами та матеріалами позовної заяви вважаю, що заява представника позивача ОСОБА_1 , подана в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від обставин справи у конкретному випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, із змісту позовної заяви вбачається, що 10.06.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір позики коштів. ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі та передав ОСОБА_4 готівкою кошти в сумі 35 000 доларів СІІІА, визначені договором позики. Розпискою встановлено строк, протягом якого відповідач був зобов`язаний повернути позивачу борг, а саме до 10.03.2022 року. Однак, відповідач вказане зобов`язання не виконав, у встановлений строк кошти не повернув, а тому починаючи з 11.03.2022 року у позивача з`явилось право звернутись до суду із позовом про стягнення боргу. Однак, впродовж останніх 4 місяців ОСОБА_4 неодноразово обіцяв повернути ОСОБА_2 борг, але незважаючи на це, ухиляється від виконання зобов`язання.

В додатках до позовної заяви міститься також копія боргової розписки, від імені ОСОБА_4 про позику коштів в сумі 35000 дол. США у ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене слід зробити висновок, що між сторонами дійсно існує спір, предметом якого є грошові кошти, передані ОСОБА_2 ОСОБА_4 на виконання умов договору позики.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності та нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.08.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 18.06.1998 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області належить на праві приватної власності нерухоме майно: база "Спецгідроенергомонтаж", загальна площа 3356,8 кв.м. (адмінкорпус А, РММ Б, склади В, побутові приміщення Г, цех гідромонтажу Д, цех електрозварювання Є, склад збірний Ж, склад збірний З, склад збірний К, пропарочна камера Л, автозаправочний пункт М, приміщення охорони Н, склад П), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40.

Із змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову також вбачається, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання взятих на себе обов`язків щодо повернення боргу.

Крім цього, в додатках до заяви представником позивача додано підтвердження з веб-порталу "ОLX" про намір продажу ОСОБА_4 вищезазначеного нерухомого майна, яке належить йому на праві приватної власності, втановивши ринкову ціну даного нерухомого майна в розмірі 1700000 грн., однак зазначена сума нерухомого майна є співмірною сумою боргу ОСОБА_4 , про що свідчить намір останнього здійснити продаж нерухомого майна.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Європейський суд з прав людини в п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, заява №60750/00 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

У рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи предмет спору, співмірність заходу забезпечення позову, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, вважаю, що подана представником позивача адвокатом Поляком П.П. заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому слід зазначити, що що невжиття заходів забезпечення позову в даній цивільній справі, призведе до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права позивача на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності, а саме: база "Спецгідроенергомонтаж", загальна площа 3356,8 кв.м. (адмінкорпус А, РММ Б, склади В, побутові приміщення Г, цех гідромонтажу Д, цех електрозварювання Є, склад збірний Ж, склад збірний З, склад збірний К, пропарочна камера Л, автозаправочний пункт М, приміщення охорони Н, склад П), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, яка належить ОСОБА_4 , на праві приватної власності, (розмір частки 1), на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 246, виданий 26.03.2018 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Банковською Оленою Юріївною, відомості внесено до реєстру 26.03.2018 року приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською Оленою Юріївною, індексний номер рішення: 40315266

Копію даної ухвали направити для виконання начальнику Новодністровського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (м.Новодністровськ, мікрорайон "Діброва", гуртожиток 1-В Чернівецької області) та начальнику відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичних та фізичних осіб-підприємців Управління центру надання адміністративних послуг Новодністровської міської ради (м.Новодністровськ, мікрорайон "Діброва", гуртожиток 1-В Чернівецької області).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: