Справа №295/2356/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Полонець С.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державною казначейською службою України, на її користь матеріальну шкоду у вигляді недоотриманих пенсійних виплат, завданої їй законом, що визнаний неконституційним, за період з 01.01.2015 року по 30.06.2021 року включно, у розмірі 523324,50 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2022 року провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 22.09.2022 року ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2022 року скасовано, справу направлено до Богунського районного суду м. Житомира для продовження розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 року справу передано судді Богунського районного суду м. Житомира Полонцю С.М.

Вирішуючи питання прийняття вказаної справи до свого провадження, суддею встановлено наступне.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вимога безсторонності, згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до висновку №1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Обставиною, що унеможливлює розгляд мною даної справи в порядку цивільного судочинства є те, що по аналогічним справам №295/16522/21, 295/16652/21, 295/16650/21, 295/548/22, 295/645/22, моїми ухвалами було відмовлено у відкритті проваджень у зв`язку з тим, що вимоги позивачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, а не цивільного. Всі винесені мною ухвали по вказаним справам набрали законної сили.

Більш того, постановами Житомирського апеляційного суду по справам №295/16522/21, 295/16652/21, 295/16650/21, винесені мною ухвали про відмову у відкритті провадження були залишені без змін.

Тобто, мною раніше неодноразово у своїх ухвалах була викладена правова позиція по аналогічним позовам з приводу того, що такі справи підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного і з такою правовою позицією неодноразово погодився Житомирський апеляційний суд.

Передана мені на розгляд справа також, відповідно до викладеної мною неодноразово по аналогічним справам правової позиції, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, з метою усунення можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному і упередженому розгляді справи та виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін, уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити самовідвід cудді Богунського районного суду м. Житомира Полонцю С.М.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу відповідно до вимог ч. 3 ст. 14 та ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: