У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Омельченко Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на те, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року у справі № 760/15752/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором від 21 грудня 2021 року № 004-28561-211212 в сумі 57 650 грн та судовий збір в дохід держави 576,50 грн.

На підставі вищевказаного заочного рішення видано виконавчий лист.

09 лютого 2018 року між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір № 195/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року замінено сторону стягувача АТ "Дельта Банк" його правонаступником - ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Однак при укладанні вищевказаного договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами виконавчий лист № 760/15752/15-ц щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не передавався до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Згідно з відповіддю Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 червня 2021 року, 01 листопада 2016 року, керуючись Законом України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_1. Станом на 17 червня 2021 року виконавчий лист № 760/15752/15-ц від 15 вересня 2016 року, виданий Солом`янським районним судом міста Києва повторно на адресу відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

Враховуючи вищевикладене, виконавчий лист № 760/15752/15-ц, виданий 15 вересня 2016 року, на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби, станом на 24 червня 2021 року, не перебуває. Первісним кредитором не передавався новому кредитору, а також до суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого листа втрачено не з вини ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Таким чином, втрата виконавчих листів відбулася поза волею стягувача, а строк для пред`явлення виконавчих документів пропущений через відсутність у належного стягувача інформації про місцезнаходження виконавчих документів, тому є всі підстави вважати причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання поважними.

Звертає увагу, що рішення суду від 09 лютого 2016 року по справі № 760/15752/15?ц станом на сьогоднішній день залишається не виконаним.

Ураховуючи викладене заявник просив видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду питання, в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Представник заявника просила проводити розгляд заяви у її відсутність.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Суд установив, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором від 21 грудня 2012 року № 004-28561-211212 станом на 04 червня 2015 року в сумі 57 650 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 576,50 грн.

На виконання вищевказаного рішення представником Акціонерного товариства «Дельта Банк» 15 вересня 2016 року було отримано виконавчий та пред`явлено до виконання.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року стягувача Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на стадії виконання заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року в цивільній справі № 760/15725/15-ц за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором замінено на його правонаступника ТОВ "ФК "ЄАПБ".

З відповіді головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 червня 2021 року вбачається, що до відділу надійшов виконавчий лист № 760/15752/15-ц від 15 вересня 2016 року, виданий Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" боргу в сумі 57 650 грн. 01 листопада 2016 року, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", старшим державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження НОМЕР_1. Надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню № НОМЕР_1 немає можливості, оскільки воно знищено за закінченням терміну зберігання. Станом на 17 червня 2021 року виконавчий лист № 760/15752/15-ц від 15 вересня 2016 року, виданий Солом`янським районним судом міста Києва повторно на адресу відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного реєстру боржників та відповіді Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 760/15752/15-ц від 15 вересня 2016 року не перебуває на примусовому виконанні.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як зазначено у справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що пункт 1 статті 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду, тому, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Суд встановив, що на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року, представником Акціонерного товариства «Дельта Банк» було отримано виконавчий лист.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції станом на 15 вересня 2016 року).

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року було передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Отже, враховуючи, що виконавчий лист № 760/15752/15-ц був виданий 15 вересня 2016 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII та строк пред`явлення до виконання за ним не сплинув до набрання чинності цим законом, строк пред`явлення виконавчого листа № 760/15752/15-ц до виконання становить три роки з дня набрання рішенням законної сили.

В той же час пунктом 1 частини першої статті 23 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, яка діяла на момент набрання рішенням законної сили, визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Частиною другою встановлено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Враховуючи, що державним виконавцем 01 листопада 2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 760/15752/15-ц, то відповідно строк пред`явлення виконавчого листа сплив 01 листопада 2019 року.

Таким чином, договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі, щодо боржника ОСОБА_2 було укладено між заявником та АТ "Дельта Банк" 09 лютого 2018 року, ухвалою суду від 21 червня 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ "ФК "ЄАПБ", однак із запитами до відділу виконавчої служби щодо стану виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/15752/15-ц, заявник почав звертатися лише з липня 2020 року, тобто після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду міститься правовий висновок, згідно з яким, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Заявник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку та не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Крім того, суд вважає непереконливими доводи заявника про те, що строк для пред`явлення виконавчого документа пропущений через відсутність у стягувача інформації про його місцезнаходження, оскільки з моменту відступлення права вимоги заявнику до спливу строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пройшло більше півтора року, однак будь-яких доказів щодо того, що заявником вживалися якісь заходи для встановлення його місцезнаходження чи отримання дубліката матеріали заяви не містять, хоча приймаючи на себе права вимоги до боржників, новий кредитор (стягувач) одночасно приймає на себе усі ризики, пов`язані із процедурою стягнення заборгованості.

Таким чином, судом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні та видачі дубліката виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 433, пунктом 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, статтею 21 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, статтями 5, 15 Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна