Справа № 296/92/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі Репіковій З.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов позов ОСОБА_1 , яка просила:

- визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1

-стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття., тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що з 24.09.2010 року ОСОБА_1 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні стосунки між сторонами припинено. Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає з матір`ю. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. За вказаних обставин ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та не заперечила щодо стягнення аліментів у меншій сумі ніж визначено у позові.

Відповідач визнав позов у частині визначення мясця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів у розмірі середнього прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав, що не працює, на підтвердження чого надав копію трудового договору №2020094 від 01.12.2020р., який розірвано 17.03.2022 р. Також зазначив, що не заперечує та буде сплачувати аліменти, однак згідно розміру що визначений законом, оскільки в більшій сумі наразі не спроможній.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимоги місця проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч.1 ст.157 СК України).

Судом встановлено, що сторони дійшли спільної згоди відносно того, що їх донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 буде проживати разом із матір`ю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, згідно особистих пояснень в судовому засіданні, інших утриманців немає, докази тяжкого матеріального становища відсутні, а тому зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел доходів для забезпечення гідних умов проживання та розвитку дитини.

Позивач, в свою чергу, не довела обґрунтованості та підстав стягнення аліментів в розмірі 5000 грн.

Разом з тим, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Враховуючи вік дитини (4 роки), потреби фізичного, духовного, соціального розвитку, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 2500 грн.

Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 06.01.2022р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Суддя В. П. Маслак