Справа № 301/2626/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" жовтня 2022 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Балега Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М., про визнання виконавчого напису №331 від 11.01.2022 року таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги мотивовано тим, що в липні 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 отримав від приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. постанову про відкриття виконавчого провадження №68765081 від 23.02.2022 року та постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 23.02.2022 року. З даного виконавчого провадження позивачу стало відомо, що підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 11.01.2022 року, зареєстрований в реєстрі за №331.
Позивач вважав, що оскаржуваний виконавчий напис №331 від 11.01.2022 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з грубим порушенням норм діючого законодавства, а саме: кредитний договір №0739-1359 від 02.07.2021 року нотаріально не посвідчувався, виконавчий напис не вчинявся на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість, а нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не пересвідчився у безспірності заборгованості. Також позивач не отримував письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису.
Перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню виконавчою службою, перелічено в ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», серед яких є виконавчий напис нотаріуса.
Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №295/5 (далі Порядок).
Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 Розділу II Порядку).
Згідно з підпунктами 3.2., 3.5. пункту 3 Глави 16 Розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку.
Відповідно до п.1 зазначеного Переліку документів для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Тобто нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Тобто на час вчинення спірного виконавчого напису редакція Переліку документів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Незважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку документів в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, виконавчий напис був вчинений за кредитним договором №0739-1359 від 02.07.2021 року, який нотаріально не посвідчений. Таким чином в момент вчинення виконавчого напису 11.01.2022 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі про відступлення права вимоги, який нотаріально не посвідчений.
Отже, вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 року, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.
Отже, відповідно до діючого законодавства вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору.
Кредитний договір №0739-1359 від 02.07.2021 року, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, не є нотаріально посвідченим, а тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. були відсутні повноваження та підстави на його вчинення, оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів, має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В постанові КЦС ВС від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до підпунктів 5.1, 5.2 п.5 Глави 16 Розділу II Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.
За загальним правилом дублікат - це другий примірник документа, що має ту саму силу, що й оригінал.
Підпунктом 6.2 п.6 Глави 22 Розділу II Порядку передбачено, що на дублікаті документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняється посвідчувальний напис. Крім того, про видачу дубліката нотаріус робить відмітку на примірнику документа, який зберігається у справах державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження по виконанню оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. при вчиненні виконавчого напису вимоги Порядку дотримано не було.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.
Отже, нотаріус порушив вимоги Порядку і вчинив виконавчий напис на не передбаченому документі, а відтак на момент вчинення нотаріальної дії у нотаріуса не було належних доказів безспірної заборгованості.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Положення ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі №137/1666/16-ц, при вирішені спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, але і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», тобто у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі, встановити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап, учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Іршавського районного суду від 30.08.2022 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 05.10.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути без його участі (а.с. 28, 29, 38).
Представник відповідача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, поважність неявки не підтвердив, відзиву на позов чи заяви про розгляд справи без його участі не подав (а.с. 35, 36).
Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, пояснень на позовну заяву не подали (а.с. 31, 33, 34, 37).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.
Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.
Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі за текстом - Порядок).
Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.
Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.87 Закону України «Про нотаріат»).
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.
Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0739-1359 (а.с. 15-19).
Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості за кредитним договором проводиться за період з 07.10.2021 року по 29.11.2021 року.
Розрахунку заборогованості позивача за кредитним договором №0739-1359 від 02.07.2021 року суду надано не було.
Як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. послався на ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.
16 лютого 2022 року за вих. №LC_0739-1359 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» направило приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Роману Р.М. заяву про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за №331 від 11.01.2022 року (а.с.13). Вказану заяву отримано приватним виконавцем Романом Р.М. 22.02.2022 року.
23 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №68765081 з примусового виконання виконавчого напису №331 від 11.01.2022 року (а.с. 9-10).
Також 23 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М. прийнято постанову по виконавчому провадженню №68765081 про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 3743 грн. (а.с.11-12).
Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються,
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року №1172 в редакції від 29.11.2001 року.
Тобто зазначеною Постановою КМУ в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не віднесено кредитні договори.
Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;
б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Як установлено судом між ОСОБА_1 і ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не було укладено нотаріально посвідченого кредитного договору, тому підстав для вчинення виконавчого напису нотаріусом не було.
Таким чином, вчиняючи 11 січня 2022 року виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №331, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662 від 26.11.2014 року, яка на той час уже була нечинною.
Приватним нотаріусом Бригідою В.О. під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису №331 від 11.01.2022 року було порушено порядок вчинення виконавчого напису.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідач відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог і підтвердження наявності підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не надав.
Враховуючи наведене суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом без дотримання вимог чинного законодавства щодо процедури його вчинення, тому позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
Суд також вважає відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в користь позивача 992,40 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.2).
Керуючись ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87-89 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 13, 141, 263-265, 279, 280 ЦПК України,

р і ш и в :
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 05 жовтня 2022 року.
Головуюча : М. О. Пітерських