ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 553/2721/21
провадження № 2-др/753/75/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

"14" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «СКАЙАП», про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «СКАЙАП» про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.07.2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «СКАЙАП» про захист прав споживачів,відмовлено.

02.08.2022 року представник відповідача ТОВ «Авіакомпанія «СКАЙАП» подав до суду заяву про компенсацію ТОВ «Авіакомпанія «СКАЙАП» здійснених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом даної цивільної справи, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авіакомпанія «СКАЙАП» понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 525 грн.

Про намір подати дану заяву було зазначено у відзиві від 17.12.2021 р. Заява подана 28.07.2022 року.

12.08.2022 року від позивачів до суду надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні позивачі заперечували проти заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 525 грн.

Виходячи правил ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч.3 ст. 270 ЦПК України)

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

01.01.2018 року між Адвокатським об`єднанням «Монтіс» та ТОВ «Авіакомпанія «СКАЙАП»укладено Договір про надання правової допомоги №01/01/2018, де визнано усі істотні умови та вартість послуг. (а.с.109-110)

01.01.2018 року між Адвокатським об`єднанням «Монтіс» та ТОВ «Авіакомпанія «СКАЙАП»укладено Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №01/01/2018 від 01.01.2018 р., де визначили порядок сплати та вартість послуг з правової допомоги (гонорар). (а.с.111)

Вбачається, що представник відповідача Сьомочкіна О.С., яка приймала участь у справі є адвокатом, її повноваження підтверджуються ордером на надання правничої допомоги на підставі Договору про надання правової допомоги №01/01/2018 від 01.01.2018 р.

Відповідно до акту №1 про надання правової допомоги від 27.07.2022 р., до Договору про надання правової допомоги №01/01/2018 від 01.01.2018 р., Адвокатським об`єднанням «Монтіс» було надано ТОВ «Авіакомпанія «СКАЙАП»такі послуги: збір матеріалів та подання відзиву на позовну заяву справі №533/2721/22 - 6 200 грн., підготовка та направлення клопотання про передачу справи за підсудністю - 1 550 грн., участь в судовому засіданні - 775 грн. (а.с.152)

За вищевказані послуги ТОВ «Авіакомпанія «СКАЙАП»сплатило на рахунок Адвокатського об`єднання «Монтіс» кошти в розмірі 8 525 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №10167 від 28.07.2022 р. (а.с.151)

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Таку правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі 910/4201/19.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові ВС/КАС від 21.01.2021 р. у справі №280/2635/20, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правової допомоги №01/01/2018 від 01.01.2018 р; копію Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №01/01/2018 від 01.01.2018 р., копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с.189), копію акту №1 про надання правової допомоги від 27.07.2022 р., до Договору про надання правової допомоги №01/01/2018 від 01.01.2018 р., копію платіжного доручення №10167 від 28.07.2022 р. на суму 8 525 грн.

Із розрахунків витрат на правничу допомогу, які наведені в акті №1 про надання правової допомоги від 27.07.2022, вбачається, що адвокатом надано послуги, загальна вартість яких складає 8 525 грн., а саме:

збір матеріалів та подання відзиву на позовну заяву справі №533/2721/22 - 2 год., вартість 2 6 200 грн.,

підготовка та направлення клопотання про передачу справи за підсудністю - 0,5 год., вартість 1 550 грн.,

участь в судовому засіданні - 0,25 год., вартість 775 грн.

Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. (Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18)

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною відповідача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному відповідачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

За вказаних вище обставин, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, які підтверджені належними доказами, принципу справедливості, співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням поданого позивачами заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та доводів щодо їх неспівмірності, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин заява представника відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованою та є підстави для прийняття додаткового рішення відповідно до положень статті 270 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «СКАЙАП» про захист прав споживачів.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про РНОКПП відсутні, адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «СКАЙАП» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, 201-203, літ. 2а) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про РНОКПП відсутні, адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «СКАЙАП» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, 201-203, літ. 2а) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Додаткове рішення підлягає оскарженню у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА