Справа № 385/1004/22
Провадження № 2/385/324/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Гайворон Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

Позов мотивовано тим, що 01.04.2020 року рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, було розірвано.

З відповідачем мають спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу син ОСОБА_4 залишився проживати разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні.

Відповідно до судового наказу виданого Гайворонським районним судом Кіровоградської області від 08.09.2021 року з відповідача стягнено аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.08.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

20.09.2021 року державним виконавцем Гайворонського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 66880446. Однак, відповідач тривалий час офіційно не працює і будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2021 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 16.08.2021 року по 30.06.2022 року в розмірі 25901 грн. 85 коп.

За проведеними позивачем розрахунками, за період з 16.08.2021 року по 30.06.2022 року, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 становить 48241,35 грн.

Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 25901 грн. 85 коп.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Відповідач ОСОБА_2 являється батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2020 року, справа № 385/1710/19, розірвано шлюб укладений між позивачем та відповідачем (а.с. 6).

08.09.2021 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за заявою позивача було видано судовий наказ відповідно до якого з відповідача стягнено аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

20.09.2021 року, на підставі судового наказу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2021 року, державним виконавцем Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66880446 (а.с. 10).

Згідно з копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №66880446, зробленого державним виконавцем Єфременко Т.І. в рамках виконавчого провадження, у відповідача по справі ОСОБА_2 утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 25901,85 грн. (а.с. 11).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Наведений порядок обчислення пені за несплату аліментів наведений у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти за серпень-грудень 2021 року, січень-червень 2022 року не сплатив. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №66880446, у відповідача ОСОБА_2 наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 25901,85 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені за прострочення сплати аліментів (а.с. 10-12), оскільки він узгоджується з позицією ВП ВС від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16, та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 25901,85 грн., так як ОСОБА_2 позов визнав та це відповідає вимогам Закону.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 25901 грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 992 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. Гришак

Дата документу 03.10.2022