Справа № 442/5654/21 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/4616/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколота Т.І.,Савуляк Р.В.

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без участі учасників цивільну справу № 442/5654/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

в с т а н о в и в :

22 липня 2021 року представник позивача КП «Управитель ЖЕО» Дрогобицької міської ради адвокат Тунський А.Р. звернувся в суд з позовом до з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 4670,81 грн. за надані послуги з управління багатоквартирним будинком та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі КП «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради. Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , однак не вносять плати за надання послуг з управління багатоквартирним будинком у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 4670,81 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в користь Комунального Підприємства «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання Дрогобицької міської ради» (Код ) 3801,87 (три тисячі вісімсот одну) гривню 87 копійок заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Стягнуто по 615,90 грн. з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в користь Комунального Підприємства «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання Дрогобицької міської ради» (Код ) всього 1847 гривень 69 копійок понесених витрат по оплаті судового збору.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржили відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі зазначають, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Зазначають, що позивачем не надано до суду доказів чинності договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 від 25.09.2018 року. Заявляючи про надання послуг з управління, позивач не надав жодних доказів їх реального виконання. Крім того, відсутність технічної документації на будинок свідчить про неможливість сформувати ціни відповідно до закону, а ціна є однією з істотних умов договору. Без ціни не можна вважати, що договір укладений. Оскільки за будинком по АДРЕСА_1 не закріплена прибудинкова територія, то вимога позивача в цій частині є надумана. Вважають, що оскільки не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору , то такий договір не є укладеним. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) представник позивача-адвокат Тунський А.Р. подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що між позивачем КП «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради в особі Майданюка О.Є., який діє на підставі Статуту та співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 в особі першого заступника міського голови Германа І.М., який діє на підставі рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 19.03.2019р. №70, 25.03.2019 року укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .( а.с.9-10).

Договір відповідає вимогам ст.15 ч.1 абз.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.06.2018 року, чинній станом на той час.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується листом КП «Дрогобицьке МЕТІ та ЕО» вих. № 248 від 05.05.2021.

Відповідно до розрахунків оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в АДРЕСА_3 . станом на 01.07.2021 у відповідачів наявна заборгованість в розмірі 4670,81 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем доведено наявність заборгованості за відповідачами по оплаті комунальних послуг, однак позовні вимоги підлягають задоволенню частково, враховуючи те, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту Закон) до житлових послуг віднесено послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч.3 ст.9 вищезгаданого закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.10 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 ціна послуги з управління становить 2,7804 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Плата за послугу нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно п.6 вказаного Договору кожен співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління, за ціною та у строки, встановлені цим договором.

Згідно п.12 вказаного Договору, при збільшенні розміру мінімальної заробітної плати, зміні розміру вартості електроенергії, паливно-мастильних матеріалів, ціна послуги на управління змінюється автоматично без затвердження нового кошторису, про що управитель повідомляє співвласників на зворотному боці повідомлення про оплату послуги з управління.

Враховуючи те, що оскільки договірні відносини виникли із 25 березня 2019 року, то і стягнення повинно бути нараховано починаючи з цієї дати за наступним розрахунком:

- за останніх 5 днів березня 2019 року (98,31:31х5=15,85) + далі до кінця 2019 року (138,74 х 9 ост. місяців=1248,66) = 1264,51 грн. за 2019 рік; плюс до цієї суми 1664,88(за 2020 рік) та 872,48 (за 2021 рік). Всього 3801,87 гривень.

За правилами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» ( далі по тексту Закон).

Відповідно до Закону послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Частиною 1 ст. 12 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 3-1 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі, якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №70 від 19.03.2019 управителем багатоквартирних будинків з надання послуги з управління багатоквартирними будинками призначено Комунальне підприємство «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради.

25 березня 2019 року між Комунальним підприємством «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради в особі Майданюка О.Є., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі першого заступника міського голови Германа І.М., що дії на підставі рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 19.03.2019 №70, укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .

Згідно із п. 2 Договору послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонуванням спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

У пункті 29 Договору зазначено, що цей договір набирає чинності з 25 березня 2019 року та укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік.

Відомостей про припинення дії вказаного договору матеріали справи не містять.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За положеннями ч. 1 ст. 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно із пунктом 6 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 від 25 березня 2019 року, кожен співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 10 вказаного Договору передбачено, що ціна послуги з управління становить 2,7804 гривень (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 2,648 грн. відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю в розмірі 0,133 грн. на місяць.

Пунктом 11 Договору передбачено, що плату за послугу з управління нараховується щомісячно управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідачами не заперечувався той факт, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , який перебуває на балансі КП «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради.

Відтак, між сторонами існують правовідносини із надання та споживання послуг з управління багатоквартирним будинком.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про не укладення з позивачами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не заслуговують на увагу.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожен співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку, пропорційно до його частки співвласника. Таким чином, виходячи із суми 3801,87 гривень : 3=1267,29 грн. підлягає до стягнення із одного співвласника.

В той же час, колегія суддів зазначає, що фактичне користування наданими комунальними послуги, навіть, за відсутності договору, не звільняє споживача від сплати отриманих послуг.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Доказів на підтвердження відсутності заборгованості за послуги з управління будинком АДРЕСА_4 відповідачами суду не надано.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що відповідачі від наданих позивачем послуг відмовилися у встановленому законом порядку або послуги надавались неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати,

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, установивши, що відповідачі не виконали зобов`язання з виплати заборгованості за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за надані позивачем послуги, що порушило передбачене договором право виконавця на її своєчасне отримання, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення такої заборгованості.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.

Вагомих, достовірних та достатніх доказів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК)

Керуючись ст. ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,-суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк