Справа № 297/2240/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача за ордером адвоката Мензак Ю.Ю., розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мензак Ю.Ю., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди, а саме вартості загиблої кози та вартості лікування пораненої кози в сумі по 3496,16 грн. з кожного відповідача та моральної шкоди в сумі по 2000 грн. з кожного відповідача.

Позов мотивований наступним.

06 травня 2019 року дружина позивача ОСОБА_4 пішла в кінець їх огороду ( АДРЕСА_1 ), де на прив`язі були дві кози. Виявилось, що там лише одна коза, і від неї тікала чужа собака, і на відстані 20 метрів звідти була інша коза, яку розгризали двоє інших собак. Дружина покричала, на її крик прибіг їх син ОСОБА_5 , вони підійшли ближче, однак собаки накинулись на жінку, вона почала відбиватися палицею. Через деякий час собаки втекли. Згодом син покликав позивача та вони виявили, що одна коза ( ОСОБА_6 ) є пораненою із-за укусів собаки, а інша - мертва ( ОСОБА_7 ). Подзвонили у сільську раду, згодом у поліцію. Пройшовшись по селу, позивач упізнав трьох собак. При цьому, власниця однієї з собак компенсувала завдану шкоду, а власники двох інших - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовились компенсувати завдану шкоду.Постановою Закарпатського апеляційного суду від 01.03.2021 у цивільній справі № 297/1057/20 констатовано те, що позивачем доведено, а відповідачами у належний процесуальний спосіб не спростовано те, що саме собаки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покусали одну козу та загризли іншу. Тобто, факт завдання джерелами підвищеної небезпеки (собаками), належними відповідачам, є доведеним, та не підлягає окремому доказуванню, адже постанова у справі № 297/1057/20 є преюдиційною в контексті розгляду даної справи.

Раніше позивач помилково думав, що вартість кози, що загинула, становить 3000 грн., однак у подальшому, було виявлено, що вартість такої кози становить орієнтовно 10000 грн., а саме, така сума випливає із пояснень представника Ферми «Золота коза», що надані в усному порядку. Завдана шкода полягає у вартості самої кози, яка втрачена, а також витратах на лікування пораненої кози. Оскільки собак було троє, а один із власників компенсував завдану шкоду, тому кожен з відповідачів повинен компенсувати по 1/3 вартості кози - 10000/3=3333,33 грн..

Відповідно до довідки ветеринарного лікаря ОСОБА_8 від 08.04.2021 року, він 06 травня 2019 року оглянув козу по кличці «Зорька», належну ОСОБА_5 .. Коза чеської породи, вагою близько 60 кг, віком 4-х років. Коза повністю понівечена, розгризена собаками, що і спричинило її смерть. Відповідно до довідки ветеринарного лікаря ОСОБА_8 від 08.04.2021 року, він 06 травня 2019 року оглянув козу по кличці «Манька», належну ОСОБА_5 .. Коза чеської породи, вагою близько 55 кг, віком трьох років. У неї з правої сторони було декілька ран, які кровоточили, а також в області вимені. По характеру ран видно, що такі спричинені укусами собак. Було призначено лікування: тілозин 20%, кефен, лідокаїн гідрохлорид, присипка антибактеріальна. Вказані ліки і були придбані ОСОБА_5 , квитанції не збереглись. Згідно інформації з мережі Інтернет, вартість тілозину 20% - 89,10 грн., кефену - 288 грн., лідокаїну гідрохлодиру - 62,40 грн., присипки - 40 грн. Сумарно витрачено коштів на лікування Маньки 479,50 грн. Третина зазначених коштів становить 159,83 грн..

Крім того, позивач вважає, що відповідачі завдали йому моральної шкоди, розмір якої оцінює у 4000 грн.. Моральна шкода полягає у тому, що відповідачі заперечували факт завдання їхніми собаками шкоди стосовно двох кіз позивача, в тому числі під час судового процесу, що тривав з 2019 по 2021 роки, однак як виявилось, факт завдання шкоди їх собаками є доведеним. Відповідачі у подальшому відверто глузували з позивача, що дуже його засмучувало. Він сам себе почував пригніченим, адже хотів через судову систему добитися справедливості, однак йому це не вдалось.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 3333,33 грн. і 159,83 грн. у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_3 кошти в сумі 3333,33 грн. і 159,83 грн. у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти в сумі по 2000 грн. з кожного у якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Пензеник В.І. подав відзив на позовну заяву, згідно якого щодо наведених позивачем у позові даних про те, що постановою апеляційного суду від 01.03.2021 року у цивільній справі №297/1057/20 констатовано те, що позивачем доведено, а відповідачами у належний процесуальний спосіб не спростовано те, що саме собаки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покусали козу та загризли іншу, тобто факт

завдання джерелами підвищеної небезпеки (собаками), належними відповідачам, є

доведеним, та не підлягає окремому доказуванню, не погоджується, оскільки відповідачем

ОСОБА_3 постанова апеляційного суду у справі № 297/1057/20 не була

отримана, відтак він, представник відповідача ОСОБА_3 , має намір оскаржити вказану постанову до Касаційного суду. На поданий адвокатський запит до Берегівської поліції ГУНП щодо надання всіх матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_9 для ознайомлення та фотокопіювання, відповіді не надійшло. У разі встановлення у визначеним Законом порядку вчинення відповідачкою ОСОБА_3 адміністративного чи кримінального правопорушення, відповідним органом на неї повинні були бути складені відповідні матеріали, та прийнято рішення. Таких доказів, чи будь-яких даних щодо протиправних діянь відповідачки ОСОБА_3 в матеріалах справи немає. Розмір заявленої позивачем у позовній заяві матеріальної та моральної шкоди вважає нічим не доведений, відтак дані вимоги такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 96-97).

Від відповідача ОСОБА_2 відзив у справі не поступив, ним була подана заява про розгляд справи без його участі, заперечив, що його собака завдала шкоди козам позивача, та посилався на недоведеність вартості зазначеної кози (а.с. 56-58).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_10 у вступному слові підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Пензеник В.І. в судове засідання також не з`явився без поважних причин.

Заслухавши позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи всі обставини, що мають істотне значення по справі, суд приходить до наступного.

Рішенням Берегівського районного суду від 15.07.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заподіяної шкоди було відмовлено (а.с. 98-100).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 01.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Берегівського районного суду від 15.07.2020 року без змін (а.с. 5-7).

У вказаній постанові Закарпатського апеляційного суду від 01.03.2021 року зазначено, що факт заподіяння шкоди позивачу ОСОБА_1 внаслідок загибелі належної йому кози через те, що її загризли собаки, які належать відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , встановлений та доведений. Сторона позивача надала належні, допустимі та достатні щодо цього докази, достовірність яких не була спростована відповідачами у належний процесуальний спосіб. Показання свідків (дружини і сина позивача) в сукупності з поясненнями позивача та наявними матеріалами справи достатньою мірою підтверджують відповідні обставини.

Таким чином, судовим рішенням Закарпатського апеляційного суду встановлено, що саме собаки відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 поранили одну, та загризли іншу козу позивача, а тому даний факт вже не слід доводити позивачу ОСОБА_1 ..

Згідно частини 4 ст. 83 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоди за загиблу козу та за лікування пораненої кози, а також відшкодування моральної шкоди.

Статтею 1166 ч. 1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до довідки ветеринарного лікаря ОСОБА_8 від 08.04.2021 року, 06.05.2019 року була оглянута коза належна ОСОБА_1 .. Коза чеської породи, вагою близько 60 кг, віком чотирьох років. Коза повністю понівечена, розгризена собаками, що і спричинило її смерть (а.с. 9).

Згідно відповіді на ухвалу суду про витребування доказів, 07.06.2022 року судом отримано від Фермерського господарства «Золота коза» інформація наступного змісту: Фермерське господарство «ЗОЛОТА КОЗА» не займається розведенням кіз породи чеської білої, а має статус племінного репродуктора з розведення кіз зааненської та альпійської порід. Вартість племінної тварини будь-якої породи складається з оцінки продуктивності тварини, оцінки тварини за комплексом ознак з бонітування та оцінки продуктивності предків, що зазначається в племінному сертифікаті. Оскільки вищезгаданих документів не було надано, орієнтовна вартість кози породи чеської білої віком 4 роки, вагою 60 кг, без племінних документів може коливатися від 1000 до 5000 грн. (а.с. 95).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вартість загиблої кози ОСОБА_1 , з урахуванням інформації наданої ФГ «Золота коза» слід установити у розмірі 3000 грн., що буде середньою вартістю кози породи чеської білої віком 4 роки, вагою 60 кг, без племінних документів.

Відповідно до іншої довідки ветеринарного лікаря ОСОБА_8 від 08.04.2021 року, він 06.05.2019 року була оглянута інша коза, належна ОСОБА_1 . Коза чеської породи, вагою близько 55 кг, віком трьох років. У неї з правої сторони було декілька ран, які кровоточили, а також в області вимені. По характеру ран видно, що такі спричинені укусами собак. Призначено лікування: тілозин 20%, кефен, лідокаїн гідрохлорид, присипка антибактеріальна (а.с. 8).

Згідно інформації з мережі Інтернет, вартість тілозину 20% становить 89,10 грн., кефену - 288 грн., лідокаїну гідрохлодиру - 62,40 грн., присипки - 40 грн. (а.с. 11-14).

Тобто, в загальному витрачено коштів на лікування кози - 479,50 грн..

Отже позивач ОСОБА_1 належно довів розмір завданої йому відповідачами шкоди, отримавши (витребував через ухвалу про витребування доказів) офіційні дані щодо вартості (ціни) кози, яка загинула та щодо витрат на лікування пораненої кози.

Як зазначив позивач ОСОБА_1 в позові, власник однієї із трьох собак, компенсував завдану шкоду внаслідок поранення однієї кози та загибелі другої кози.

Таким чином, суд вважає, що з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню по 1/3 частині вартості загиблої кози та по 1/3 частині витрат за лікування другої кози з кожного, тобто по 1000 грн. та по 159,83 грн. відповідно з кожного.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 1167 ч. 1 ЦК України передбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як зазначив позивач, завдана йому моральна шкода полягає у тому, що відповідачі заперечували факт завдання їхніми собаками шкоди стосовно двох кіз позивача, в тому числі під час судового процесу, що тривав з 2019 по 2021 роки, вони у подальшому відверто глузували з позивача, що дуже його засмучувало. Позивач ОСОБА_1 почував себе пригніченим.

Вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди є похідними від позовних вимог про завдання та стягнення матеріальної шкоди.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 1000 грн. з кожного, внаслідок загибелі однієї кози та поранення і лікування іншої кози, що спричинили позивачу моральні страждання, хвилювання та пригнічення.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь держави по 908 грн. з кожного.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України,ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України,

рішив:

Позов ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 83 копійки завданої матеріальної шкоди та 1000 (одна тисяча) гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 83 копійки завданої матеріальної шкоди та 1000 (одна тисяча) гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі по 908 (дев`ятсот вісім) гривень з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ