Справа № 947/10/22
Провадження № 2/947/1320/22
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Луняченка В.О.,
при секретарі Макаренко Г.В.,
В провадженні Київського районного суду м. Одеси під головуванням судді Маломуж А.І. перебувала цивільна справа за позовною заявою ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.
Положення ч.7 ст. 33 ЦПК України наголошує на те, що невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з розпорядженням №133 від 10.06.2022 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» призначено відповідно до п.2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено потворний автоматизований розподіл судової справи №947/10/22.
Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О.
Ухвалою судді від 13.06.2022 прийнято справу до провадження та її розгляд призначений в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання та повідомлення учасників справи.
До судового засідання з боку представника позивача надійшла заява про можливість розгляду справи за відсутністю представника позивача , в якій також зазначено, що , в разі неявки відповідача, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-сайті Київського районного суду.
Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні від сторін не надходило.
Від відповідача відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості за тілом кредиту з наступних підстав.
18 вересня 2020 року у м. Одеса по вул. Академіка Вільямса біля будинку № 82 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «НОNDА» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «LАND RОVЕR» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . В наслідок дтп автомобілі отримали механічні пошкодження.
На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «LАND RОVЕR»» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» договором добровільного страхування наземного транспорту № 287209а9о, укладеного 23.10.2019 року між ПРАТ «СК «АРКС» (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник), відповідно до умов якого ПРАТ «СК «АРКС» прийняло на себе зобов`язання по відшкодування матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «LАND RОVЕR» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в наслідок його пошкодження.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Таким чином, після виплати суми страхового відшкодування, ПрАТ «СК «АРКС» набуло права вимоги до відповідача, як особи, винної у завданні шкоди, щодо стягнення виплаченої позивачем суми шкоди.
Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага.
Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.
За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправність поведінки (дії чи бездіяльність) особи; шкідливий результат такої поведінки (шкоди): причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою.
Наявність цих елементів правопорушення є необхідною умовою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 1192 ЦК України винна особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).
Так, вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2020 року. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку щодо наявності причинного-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправними діями відповідача, що є підставою для задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення №828651 від 20.10.2021 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 180-185 СК України, суд, -
Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне судове рішення складено 26.09.2022 року.
Суддя Луняченко В. О.