Справа № 159/2903/22
Провадження № 2/159/1015/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Панечко К.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради про стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду про відшкодування моральної шкоди з Ковельської міської ради в сумі 10000 грн., оскільки при будівництві дороги в 2018р. було незаконно порушено межі земельної ділянки. Рішенням Ковельського міськрайсуду від 15.03.2022р. №159/637/22 зобов`язано відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою яка належить позивачу шляхом рекультивації земельної ділянки. Внаслідок порушення своїх прав позивач отримав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою до нього, було порушено нормальний спосіб життя, він пережив нервовий стрес, був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав. Душевні страждання вплинули на його здоров`я. Він також не міг за призначенням використовувати належну йому земельну ділянку.

Відповідач надав суду відзив в якому позовні вимоги не визнав, послався на положення мирової угоди щодо визнання відсутності взаємних претензій.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на пропозицію суду пояснив що буд`які додаткові докази завдання йому моральної шкоди відсутні.

Представник відповідача надав пояснення аналогічні із відзивом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2022р. №159/637/22 встановлено, що позивачу належить земельна ділянка №:01:001:0248 на яку накладається частково дорога, яка була побудована після набуття позивачем права власності на земельну ділянку без узгодження з ним, що створює останньому перешкоди у користуванні його власністю . У зв`язку із чим зобов`язано відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом рекультивації земельної ділянки.

Право власності також зареєстроване, про що свідчить витяг з реєстру права власності.

З заяви позивача від 12.10.2018р. вбачається, що позивач з питань порушення своїх прав на земельну ділянку звертався до голови Білинської сільради, на що отримав відповідь, що дорога дійсно частково побудована на земельній ділянці яка належить позивачу. Також позивач направляв звернення до Ковельського міського голови з приводу вказаних порушень.

Позивачу 11.02.2015р. встановлено третю групу інвалідності довічно.

З ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 25.08.2022р. №159/637/22 вбачається, що з приводу вищезазначених порушень сторони дійшли мирової угоди за змістом якої позивач погодився на перенесення меж земельної ділянки. Також п.4 угоди передбачено, що «Після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на ім`я Стягувача та внесення змін до Державного земельного кадастру, Боржник вважається таким, що усунув перешкоди у користуванні земельною ділянкою Стягувачем. Стягувач не заявлятиме будь-яких майнових та моральних претензій до боржника.»

Суд вважає необґрунтованим доводи відповідача про безпідставність вимоги про відшкодування моральної шкоди із посиланням на мирову угоду, оскільки пред`явлення цього позову було 28.07.2022р. тобто до затвердження мирової угоди. Крім того, з договору №1-5/22/144 вбачається, що відповідачем на виконання мирової угоди укладено договір на землевпорядні роботи лише 29.09.2022р.. В судовому засіданні з`ясовано, що роботи по вказаному договору не закінчено. Отже враховуючи вимоги п.4 Мирової угоди перешкоди у користуванні земельної ділянки не усунуто.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом третьої групи загального захворювання. А тому, суд рахує, що самовільним зайняттям земельної ділянки завдало йому моральних страждань, у зв`язку з порушенням його нормального способу життя, оскільки останній був змушений докладати додаткові зусилля для захисту його порушених прав. З матеріалів справи вбачається, що з приводу самовільного зайняття його земельної ділянки відповідачем, позивач звертався до Білинської сільради, Ковельської міськради, проте його вимоги на усунення перешкод ігнорувалися. Внаслідок хвороби позивач обмежений в пересуванні, а тому суд рахує, що для відновлення порушених прав, останній був змушений прикласти значно більше зусиль ніж фізично здорова людина. Також, під час судового розгляду встановлено, що позивач, проживає в сільській місцевості. З 2018 року позбавлений можливості використовувати власну земельну ділянку для забезпечення його потреб. Враховуючи з наявних доказів душевних страждань, співмірності та розумності суд вважає достатнім визначити розмір у 2000 грн.

При розподілі судових витрат між сторонами, суд виходить з вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено судом на 20%, а тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 198,48 грн.

Керуючись ст.258-268 ЦПК України, 1167 ЦК України

УХВАЛИВ

Стягнути з Ковельської міської ради () на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди суму 2000 грн., судовий збір 198,48 гривень

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.10.2022р.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

відповідач - Ковельської міської ради () місце знаходження: вул. Незалежності, буд.73, м. Ковель, Волинської області.