РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/527/22

2/609/324/2022

29 вересня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

при секретарі судового засідання Мацишиній Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 12 липня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті її баби ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтований тим, що баба позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бриків Шумського району Тернопільської області. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із: права власності на земельну ділянку площею 1.44га, кадастровий номер :01:001:0079, яка розташована на території Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; права власності на земельну ділянку площею 1.20га, кадастровий номер :01:001:0077, яка розташована на території Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як стверджує позивачка в позовній заяві, ОСОБА_3 на час смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживали та були зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 та син позивачки ОСОБА_4 . Вважає, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 на підставі ст. 1268 ЦК україни, як така, що постійно проживала з спадкодавцем на час смерті. Однак, коли вона звернулася до приватного нотаріуса по питанню успадкування майна померлої, то отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендацію звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі викладеного, позивачка просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_3 , а саме на земельні ділянки.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 серпня 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження і призначено до підготовчого розгляду на 24 серпня 2022 року.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 24 серпня 2022 року підготовчий розгляд справи було відкладено на 14 вересня 2022 року.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2022 року підготовчий розгляд справи було відкладено на 29 вересня 2022 року.

6. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

8. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

9. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бриків Шумського району Тернопільської області.

10. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №037552 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 26 серпня 2003 року № 311 є власником земельної ділянки площею 1.20га, кадастровий номер :01:001:0077, яка розташована на території Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

11. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №037554 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 26 серпня 2003 року № 311 є власником земельної ділянки площею 1.44га, кадастровий номер :01:001:0079, яка розташована на території Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

12. Відповідно до довідки № 26 виданої старостою села Бриків Шумської міської ради Тернопільської області 24.01.2022р. вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 внучка, ОСОБА_4 правнук.

13. Той факт, що померла ОСОБА_3 являлась бабою позивачки ОСОБА_1 доводиться наступними документами:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, відповідно до якого слідує, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бриків Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 ;

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області, відповідно до якого слідує, що 30 серпня 2013 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 »;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Бриківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, відповідно до якого слідує, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Бриків Кременецького району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_3 .

14. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 81/02-31 виданою приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. 03.05.2022р. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що згідно витягу зі Спадкового реєстру №68332225, виданого 01.02.2022року від імені ОСОБА_3 29.03.1999року Бриківською с/радою посвідчено заповіт, однак згідно відповіді Шумської міської ради в реєстрових книгах жодної інформації не знайдено.

15. В судовому засіданні було оглянуто копію спадкової справи №17/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з якої слідує, що 01 лютого 2022 року до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. звернулася ОСОБА_1 із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68332225 від 01.02.2022р. слідує, що 29.03.1999р. Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської області було посвідчено заповіт ОСОБА_3 , однак відповідно до інформаційної довідки № 11 від 28.04.2022р., наданої старостою с. Бриків Шумської міської ради Тернопільської області вбачається, що в реєстрових книгах стосовно наявності заповіту посвідченого 29.03.1999р. жодної інформації не знайдено.

ІV. Оцінка Суду.

16. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

17. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

18. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

21. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

22. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

25. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

26. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

27. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

28. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

29. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

30. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

31. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

32. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

33. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

34. Згідно із ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Так, позивачка ОСОБА_1 відноситься до спадкоємців п`ятої черги, оскільки є внучкою спадкодавиці ОСОБА_3 і є такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦПК України, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована з померлою.

35. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти того, щоб за його донькою позивачкою у справі ОСОБА_1 було визнано право на спадкове майно, а саме на земельні ділянки, після смерті його матері ОСОБА_3 .

36. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

37. Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

38. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельні ділянки, як спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 .

39. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

40. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

41. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

42. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п.г Земельного кодексу України.

43. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

44. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

45. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

46. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

47. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

48. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

49. Позивачкою при подачі позову було сплачено 1081 грн. 07 коп. судового збору, які в разі задоволення позову просить не стягувати із відповідача.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1258, 1265, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 141, 200, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, яке складається із: права власності на земельну ділянку площею 1.44га, кадастровий номер :01:001:0079, яка розташована на території Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; права власності на земельну ділянку площею 1.20га, кадастровий номер :01:001:0077, яка розташована на території Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

3.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 29 вересня 2022 року.

Суддя: О. М. Катерняк