Справа № 947/5615/22
Провадження № 2/947/1849/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: виключити з актового запису № 1510 від 24.02.2017 року, внесеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька ОСОБА_1 громадянина України, (РНОКПП ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивував тим, що з 08 листопада 2002 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою В період шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

Вказує, що після розірвання шлюбу позивачу стало відомо, що у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що враховуючи ту обставину, що на час розгляду цивільної справи про розірванню шлюбу сторони вже тривалий час не проживали однією сім`єю, цілком очевидно, що Позивач не є біологічним батьком - ОСОБА_3 , що і послугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 18.03.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

22 квітня 2022 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про призначення у справі судової медичної молекулярно-генетичної експертизи, на розв`язання якої просив поставити наступні питання: - Чи є ОСОБА_1 , громадянин України (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), біологічним (генетичним) батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Проведення експертизи доручити Одеському обласному бюро судово-медичної експертизи (м. Одеса, Валіховський провулок,4). Витрати пов`язані з проведенням експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.05.2022 року дане клопотання було задоволено в повному обсязі, призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на час виконання якої провадження зупинено.

Однак, 09 серпня 2022 року ухвалу суду від 19.05.2022 року про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи було повернуто без виконання експертизи у зв`язку з неприбуттям 14.07.2022 року та 03.08.2022 року ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 до Одеського обласного бюро СМЕ для відбору біологічних зразків.

Ухвалою суду від 10.08.2022 року було відновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами по справі є сімейно-правовими та урегульовані положеннями СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08 листопада 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2015 року було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , де в графі батько вказаний ОСОБА_1 , а в графі мати ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує на те, що невідомо з яких причин, батьком дитини було записано позивача ОСОБА_1 , та припускає, що так було вирішено, виходячи з того, що дитина народилася у десятимісячний період після розірвання шлюбу. Оскільки на момент розгляду справи про розірвання шлюбу сторони тривалий час не проживали однією сім`єю Позивач не є біологічним батьком ОСОБА_3 .

Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначалось вище, в ході розгляду справи ухвалою суду від 19.05.2022 року за клопотанням позивача було призначено судову медичну молекулярно-генетичну експертизу, на розв`язання якої поставлено наступні питання: - Чи є ОСОБА_1 , громадянин України (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), біологічним (генетичним) батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

09 серпня 2022 року ухвалу суду від 19.05.2022 року про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи було повернуто без виконання експертизи у зв`язку з неприбуттям 14.07.2022 року та 03.08.2022 року ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 до Одеського обласного бюро СМЕ для відбору біологічних зразків.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини, оскільки не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження позовних вимог, а надані на адресу суду копії квитанцій поштового направлення суд не приймає до уваги, оскільки з наданих квитанцій неможливо встановити, що саме направлялось на адресу відповідачки, та неможливо встановити факт її ухилення від проведення експертизи, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про недоведеність вимог.

Жодних доказів на підтвердження своїх вимог позивач суду не надав, і, на думку суду, його вимоги базуються лише на припущеннях.

Відповідно до п. 11 постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»" оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про відсутність кровного споріднення між ним та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 19, 125-128, 136 СК України, ст.ст. 2, 10-13, 141, 200, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.