Справа № 523/3261/22
Провадження №2/523/3040/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"28" вересня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участі секретаря Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, пені,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1070 дол. США, посилаючись на те що він за договором позики від 30.09.2021р. передав відповідачу грошові кошти в розмірі 1000,00 дол.США, а відповідач в свою чергу, отримавши грошові кошти зобов`язався повернути їх щомісячно в строк до 30.01.2022р., однак свої зобов`язання належним чином не виконав, грошові кошти не повернув. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 1000,0 дол. США, пеню за кожен день прострочки грошового зобов`язання за період з 01.02.2022р. до 14.02.2022р. в розмірі 70,0 дол. США. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відзив та/або пояснення по справі не надав.

В зв`язку з неявкою відповідача, відсутності відзиву на позовну заяву розгляд справи проведений в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 30.09.2021р. ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1000,0 дол. США, що за курсом НБУ на день укладання договору було еквівалентно 26 730,0грн. ОСОБА_2 , в свою чергу, отримавши грошові кошти в повному обсязі зобов`язався їх повернути в строк до 30.01.2022р. наступним чином: у листопаді 2021р. 350,0 дол. США, у грудні 2021р. 350 дол. США, у січні 2022р. 300,0 дол. США.

Факт укладання між сторонами договору позики, передачі грошових коштів у розмірі зазначеному вище, та виникнення у ОСОБА_2 обов`язку по поверненню позичених грошових коштів підтверджується представленою з боку позивача копією договору та розписки від 30.09.2021р.

За твердженням позивача, в обумовлений сторонами в договорі строк, ОСОБА_2 позичені грошові кошти не повернув, прийняті на себе зобов`язання не виконав.

Причини невиконання зазначеного грошового зобов`язання та цільове використання позичених грошових коштів правового значення для розгляду справи по суті не мають.

Правовідносини сторін виникли з зобов`язального права та регулюються главою 71, розділом ІІІ, Книгою п`ятою Цивільного кодексу України, зокрема статтею 1046 ЦК України, згідно змісту якої за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В силу статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Будь-яких належних даних про те, що ОСОБА_2 виконав прийняті на себе зобов`язання по виконанню договору позики від 30.09.2021р. матеріали справи не містять та такі не надані з боку відповідача.

Отже, одностороння відмова ОСОБА_2 від повного виконання зобов`язання, яке виникло у нього за договором позики є недопустимою, та дає суду можливість дійти висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до положень частини 2 статті 192 ЦК іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом від 19 лютого 1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України (затверджено постановою Правління Національного банку України (далі НБУ) від 30 травня 2007 р. № 200; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 р. за № 656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затверджено постановою Правління НБУ від 29 грудня 2000 р. № 520; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 р. за № 152/5343) та іншими документами.

Згідно зі статтею 524 ЦК зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1 та 2 статті 533 ЦК грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 за договором позики (п.1.1) зобов`язався повернути позику в доларах США, суд дійшов висновку про стягнення грошової суми в іноземній валюті із зазначенням в резолютивній частині рішення розміру суми, що підлягає стягненню у іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу.

Щодо позовних вимог про стягнення пені то такі підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

Згідно частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Укладеним договором позики, пунктом 5.2. було передбачено, що за несвоєчасне повернення коштів позики Позичальник сплачує Позикодавцю пеню, яка обчислюється в розмірі суми простроченого платежу, у розмірі 0,5 % від суми позики за кожний день затримки повернення позики.

Таким чином розмір пені, який підлягає стягненню складає 70,0 дол. США, за період з 01.02.2022р. до 14.02.2022р., із розрахунку 0,5% за кожний календарний день існування простроченої заборгованості (14днів) від суми заборгованості 1000,0дол. США.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст.ст.525,533,549,1054 ЦК України; ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, пені задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, пеню в розмірі 70 (сімдесят) доларів США, судовий збір в розмірі 992,40грн.

Стягнення заборгованості зазначеної в доларах США проводити в гривневому еквіваленті по відношенню до долара США за курсом Національного Банку України на день здійснення платежу.

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 28 вересня 2022р.

Суддя