РІШЕННЯ

Іменем України

08.09.2022 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого-судді: Мартинишин М.О.

з участю секретаря: Максимович М.М.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), ОСОБА_2 про встановлення факту та внесення змін в актовий запис -

В С Т А Н О В И В:

заявник звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила суд встановити, що вона ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 є мамою ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та венети зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №10287 від 29.11.1986 року, вказавши прізвище матері « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».

Свої вимоги мотивує тим, що вона є мамою ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свідоцтві про народження доньки вказано її прізвище « ОСОБА_1 », яке вона мала у шлюбі з її батьком. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище з « ОСОБА_1 »(шлюбне) на дівоче « ОСОБА_1 ». На даний час її донька проживає за межами України і для оформлення документів її потрібно встановити даний факт. Вказує, що оскільки вона є людиною з певним віком і в майбутньому у доньки виникнуть проблеми з даними розбіжностями, а тому змушена звертатись з даною заявою до суд захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у такій заяві, просить таку заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак направив суду лист №590/22.8-101 від 14.07.2022 року, з якому зазначає, що з врахуванням обставин даної справи подана заява в частині зобов`язання відділу внесення змін до актового запису про народження дитини не підлягає задоволенню, тому просить врахувати при вирішенні даної справи зазначені факти викладені у листі та розглянути справу у його відсутності, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить висновку, що заява не підлягає до задоволення, з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Львові, її батьками зазначено - « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 22.01.2008 року(а.с.5).

Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 20.10.1993 року(а.с.6) вбачається, що після розірвання шлюбу присвоєнні прізвище йому « ОСОБА_5 », а заявниці « ОСОБА_1 ».

Відтак, після розірвання шлюбу заявник відновила дошлюбне прізвище, тому вона значиться як ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З позиції викладеної в постанові Верховного суду України від 19.12.2018 року (справа № 540/147/17) встановлено, що саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини.

З доданих до матеріалів справи не вбачається підстав для встановлення факту, про який просить заявник, оскільки суду не доведено, що даний факт породжує юридичні наслідки, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Натомість підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища.

Разом з тим, заявник просить встановити факт родинних відносин між нею та її дитиною, які не позбавлені як правоздатності, так і дієздатності, а доказів того, що вони зверталися до вищевказаних органів з питання внесення відповідних змін до документів, що підтверджують їх родинні відносини і внесення таких змін об`єктивно неможливо, заявницею не надано.

Крім того, можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків.

Відтак, заявником не доведено, що встановлення факту родинних відносин з її дитиною породжує для неї будь-які юридичні наслідки.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

У відповідності до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на вищевикладене заявником не доведено, що встановлення факту родинних відносин між нею та її дитиною неможливо в позасудовому порядку, зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які посвідчують їх родинні стосунки чи особистих документів її дитини, а також, що даний факт має для заявника юридичне значення, то підстави для встановлення вказаного факту відсутні.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, та проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги викладені у заяві заявника підлягають відмові.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), ОСОБА_2 про встановлення факту та внесення змін в актовий запис - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), , місцезнаходження: м.Львів вул. І. Франка, 157.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення - 16.09.2022 року.

Суддя Мартинишин М.О.