Провадження №2/521/1929/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю. В.,

за участю секретарів: Черненко Я.О., Шагаки О.В., Івчук К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок», за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок», за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31529, вчинений 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок» заборгованості за кредитним договором № -340009 від 12 травня 2021 року у розмірі 15760,00 гривень.

Позов обґрунтований наступними обставинами. 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 31529 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок» заборгованості за кредитним договором у розмірі 15760,00 гривень. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню на підставі відсутності ознак безспірності стягуваної заборгованості. Вказує, що не погоджується із можливою сумою заборгованості, оскільки вважає що у неї відсутні зобов`язання перед відповідачем.

27 січня 2022 року представником Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок» було подано відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свої заперечення представник відповідача зазначив, що між сторонами 12 травня 2021 року було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -340009 в електронній формі. Відповідач належним чином виконав умови Договору, в той час як позивач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість. 04 жовтня 2021 року у відповідності до норм ЗУ «Про нотаріат» відповідач звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича із заявою про вчинення виконавчого напису. Вказав, що твердження позивача про незаконність вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса не підтверджено належними та допустимими доказами.

01 квітня 2022 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що чинним законодавством не передбачено можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса на підставі кредитного договору непосвідченого нотаріально.

У відкрите судове засідання, призначене на 26 вересня 2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись.

В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у її відсутність.

Представник Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок» про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Олександрович про причини неявки не повідомив.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи міститься копія Договору № -340009 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 12 травня 2021 року, копія Паспорту про надання споживчого кредиту до Договору № -340009 від 12 травня 2021 року, а також копія графіку розрахунків, укладених між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальність «Кошельок», які непосвідчені нотаріально (а.с. 99-104).

Судом встановлено, що 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 31529 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок» заборгованості за кредитним договором № -340009 від 12 травня 2021 року у розмірі 15760,00 гривень (а.с 98).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вчиненого виконавчого напису № 31529 від 04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В`ячеславом Олександровичем 19 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 11).

Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі N 305/2082/14-ц (провадження N 14-557цс19).

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі N 910/10374/17.

Тобто, після 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими.

Як встановлено з матеріалів справи, кредитний договір між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» не був нотаріально посвідченим, оспорюваний виконавчий напис видано 04 жовтня 2021 року, що свідчить про незаконність його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі складає 908,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с. 17).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 18, 526 ЦК України, ст. ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264, 268, 273, 280, 284, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок», , адреса місцезнаходження: вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, адреса місцезнаходження: пр-т. Петра Григоренка, 15, Київ, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Олександровича, адреса місцезнаходження: пр-т. Шевченка, 12-А, оф. 304, м. Одеса про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31529, вчинений 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок» заборгованості за кредитним договором № -340009 від 12 травня 2021 року у розмірі 15760,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок», , адреса місцезнаходження: вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2022 року.

Суддя: Ю.В. Тополева