РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/25470/21

Провадження № 22-ц/4815/891/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2022 року (ухвалене у складі судді Харечка С.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

14 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову вказує, що вона та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що рішенням Рівненського міського суду від 08.02.2021 у справі № 569/17580/20 визначено місце проживання дитини разом зі нею та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час рішення суду про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у Вишгородському відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області. Зазначає, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини не регулярно та не в повному розмірі, у зв`язку з чим станом на момент подання даної позовної заяви наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів більше ніж за 1 рік. Їй відомо, що боржник працює охоронцем у місті Києві, де отримує доволі високий дохід, який витрачає виключно на власні потреби. Крім того, їй відомо, що він має у власності нерухоме майно - 3-х кімнатну квартиру в АДРЕСА_1 , а також автомобіль. Відповідно до розрахунку заборгованості від 21.09.2021 року № 4512 наданого державним виконавцем заборгованість відповідача по аліментах на утримання дитини становить 28398,74 грн.. Просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, яку визначила у розмірі 28398,74 грн., оскільки вона не може перевищувати розмір заборгованості по аліментах.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за період з 01.11.2020 року по 21.09.2021 року у розмірі 28398,74 грн..

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів станом підтверджується належними доказами, зокрема, розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у її виникненні, місцевий суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі заперечує щодо визначеного місцевим судом до стягнення розміру пені. Зазначає, що виконавче провадження щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів було відкрите 12.08.2021 року, тому строк нарахування пені за прострочення сплати аліментів починає перебіг з 13.08.2021 року і закінчується 31.08.2021 року, що складає 19 днів. З урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за серпень 2021 року, зазначеного у розрахунку державного виконавця щодо заборгованості по сплаті аліментів, розмір пені складає 402,32 грн. (2117,25 грн. х 1% х 19 днів).

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2020 року по 21.09.2021 року у розмірі 402,32 грн..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Рівненського міського суду від 08.02.2021 у справі № 569/17580/20 визначено місце проживання дитини разом зі ОСОБА_1 та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

На теперішній час рішення суду про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у Вишгородському відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 21.09.2021 року № 4512 наданого державним виконавцем заборгованість відповідача по аліментах на утримання дитини становить 28398,74 грн..

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Як вказано вище, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Враховуючи, що розмір пені обмежений розміром заборгованості на який нараховується пеня, а заборгованість відповідача по сплаті аліментів з жовтня 2021 року по 21 вересня 2021 року становить 28398 грн. 74 коп., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2020 року по 21 вересня 2021 року в розмірі 28398 грн. 74 коп..

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз`яснив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Апеляційний суд акцентує увагу, що відповідачем не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, що могло б бути підставою для звільнення його від відповідальності за прострочення зобов`язання.

При цьому, нарахування пені за порушення зобов`язання по сплаті аліментів не залежить від пред`явлення відповідного виконавчого листа до примусового виконання до відділу ДВС, адже обов`язок по їх сплаті встановлений рішенням суду, яке обов`язкове до виконання платником аліментів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.