Єдиний унікальний номер 344/3341/22
Номер провадження 2/341/257/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 вересня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івно-Франківської у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно без участі сторін у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Представник Мартиненко В. В. в інтересах ТзОВ «Фінансова компанія "Профіт Капітал" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідачки на користь ТзОВ «Фінансова компанія "Профіт Капітал" заборгованість у розмірі 42321,43 грн та судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 18.09.2017 № R01.034.74728 (далі - Кредитний договір), у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 42321,43 грн, з яких: 37099,42 грн - заборгованість за тілом кредиту, 241,58 грн - заборгованість за відсотками, 0,0 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, 1208,99 грн - заборгованість за 3 % річних за користування кредитом та 3771,44 грн - заборгованість за інфляційними втратами.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.03.2022 матеріали цієї цивільної справи передано на розгляд до Галицького районного суду Івано-Франківської області.

Згідно зі змістом протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2022 справу ЄУН 344/3341/22 передано судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергелю М. Р.

Ухвалою суду від 04.05.2022 відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачці, у випадку заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду подати до суду відзив на позов, копію якого разом із доданими до нього документами надіслати позивачу. Справу призначено до розгляду на 19.05.2022.

Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками надіслані на офіційну зареєстровану адресу відповідачки, які вона отримала 18.05.2022 згідно з даними повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 42).

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день вручення судової повістки під розписку.

Таким чином, відповідачка вважається повідомленою належним чином, а документи їй врученими. Проте своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась.

У зв`язку з численними клопотаннями відповідачки судові засідання, які призначались на 19.05.2022, 21.06.2022, 19.07.2022, 16.08.2022 відкладались.

У чергове судове засідання 26.09.2022 сторони не з`явились.

Представник позивача до позову долучив клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином під розпис (а. с. 73). Відзив не подала, заяв чи клопотань не надсилала.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно зі змістом позовної заяви 18.09.2017 між ПАТ «Ідея Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № R01.034.74728.

Відповідно до пункту 1.1 угоди про параметри кредитування № R01.034.74728/1 до Кредитного договору № R01.034.74728 від 18.09.2017 (далі - Угода) Банк надає кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 37303,0 грн (а. с. 5-6).

Пунктом 1.2 передбачено, що Банк надає кредит у день підписання цієї угоди строком на 94 місяці. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника.

Згідно з пунктами 1.3 - 1.5 Угоди за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 0,22 % річних від неповернутої суми кредиту. За обслуговування кредитної заборгованості Банком, Позичальник сплачує фіксовану щомісячну плату у розмірі 0,0 % від початкової суми кредиту. Реальна річна процентна ставка складає 0,22 %.

ПАТ «Ідея Банк» виконав свої зобов`язання, щодо надання відповідачці коштів на підставі Кредитного договору від 18.09.2017 № R01.034.74728, що підтверджується ордером-розпорядженням № 1 про видачу кредиту відповідачці ОСОБА_1 у розмірі 37303,0 грн (а. с. 8).

03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - Фактор) укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає Фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідяе Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору (а. с. 17-19).

Так, ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» зобов`язання за договором факторингу виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.10.2020 № 1 на суму 200000,0 грн та від 03.12.2020 № 14 на суму 2100000,0 грн (а. с. 23-24).

Отже, до ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 відповідно до договору факторингу 12/90 перейшло право вимоги за Кредитним договором від 18.09.2017 № R01.034.74728, який укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Нормами статті 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою.

Згідно з статтею 552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі, а також не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Приписами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд установив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов договору від 18.09.2017 № R01.034.74728, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 42321,43 грн, з яких 37099,42 грн - заборгованість за тілом кредиту, 241,58 грн - заборгованість за відсотками, 0,0 заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, 1208,99 грн - заборгованість за 3 % річних за користування кредитом та 3771,44 грн - заборгованість за інфляційними втратами.

Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданим розрахунком заборгованості, копією підписаного відповідачем Договору.

Водночас ОСОБА_1 відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надала.

З огляду на принцип змагальності та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивача.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина третя статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, договором про надання правової допомоги від 28 вересня 2021 року № 28092021-1, акта № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 01 червня 2022 року, наказом про прийняття на роботу Мартиненка В. В. від 13 серпня 2021 року, платіжного доручення від 05 липня 2022 року № 9641 (а. с. 59-60, 63-66).

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення цієї частини позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача 2000,0 грн судових витрат за надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2481,00 грн (а. с. 4).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 43, 76-81, 89, 95, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" заборгованість у розмірі 42321 (сорок дві тисячі триста двадцять одна) гривня 43 копійки, в тому числі: 37099,42 грн - заборгованість за тілом кредиту, 241,58 грн - заборгованість за відсотками, 1208,99 грн -3 % річних за користування кредитом та 3771,44 грн - інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" 2000,0 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 0 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.09.2022.

Учасники справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал", місцезнаходження: вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, адреса для листування: проспект Ю. Гагаріна, 23, а/с 57, м. Київ, ;

відповідачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ