ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/1190/21Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 22-ц/817/728/22 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

учасників справи:позивачки ОСОБА_1 представника позивачки ОСОБА_2 адвоката - Зварича О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №604/1190/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Зварич Орест Богданович, на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання незаконною бездіяльності Скалатської міської ради, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, постановленого суддею Сташківим Н.Б., повний текст рішення виготовлено 26 травня 2022 року, - ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись до суду із позовом до Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання незаконної бездіяльності Скалатської міської ради та її посадових осіб, які відмовились розглянути по суті скаргу, подану у червні 2019 року. Просили визнати незаконною бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових осіб, які відмовились розглянути по суті її скаргу у січні 2020 року, зобов`язати Скалатську міську раду обстежити муровану огорожу та встановити на місцевості межу між земельними ділянками закріпивши її межовими знаками, зобов`язати Скалатську міську раду вжити заходів для усунення порушень і притягнення порушника до відповідальності, стягнути на користь ОСОБА_2 50 тисяч гривень моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що їх сусід у 2019 році ОСОБА_3 без згоди звів на їхній межі муровану огорожу і, як наслідок, був обмежений доступ до житлового будинку, літньої кухні та будівель, внаслідок чого вони не можуть їх обслуговувати, прибирати, ремонтувати. У червні 2019 та січні 2020 році ОСОБА_1 звернулась до Скалатської міської ради із заявами, у яких просила вжити заходи щодо усунення цих порушень, установити (відновити) межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками, обстежити спірні будівлі і споруди, про що скласти відповідний акт, вжити заходів для усунення порушень. В січні 2020 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Скалатської міської ради, у якій просила установити межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками, обстежити будівлі і споруди, а у випадку виявлення порушення скласти відповідні процесуальні документи проте отримали відповідь, що для відновлення межових знаків між земельними ділянками необхідно звернутись у землевпорядну організацію, яка має відповідну ліцензію на розроблення технічної документації. Відсутність належного реагування Скалатської міської ради на звернення ОСОБА_1 викликали у ОСОБА_2 , котрій 74 роки і являється інвалідом ІІ групи, негативні психоемоційні зміни, вона зазнала моральних страждань, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача в користь ОСОБА_2 50 тисяч гривень моральної шкоди.

Позивачки просили визнати незаконною бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових і службових осіб, які відмовились розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 , подану в червні 2019 р. на сусіда ОСОБА_3 , який звів їх межі огорожу з порушенням місцевих правил забудови, а також будівельних, санітарних і протипожежних норм.

Визнати незаконною бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових і службових осіб, які відмовились розглянути по суті заяву ОСОБА_1 , дану в січні 2020 р., в якій вона просила: установити (відновити) межі її та сусіда ОСОБА_3 земельних ділянок на місцевості й закріпити їх межовими знаками; обстежити спірні будівлі і споруди, про що скласти документ, у якому вказати, чи була зведена сусідом ОСОБА_4 огорожа з порушенням місцевих правил забудови, будівельних, санітарних і протипожежних норм; вжити заходів для усунення рушень і притягнення порушника до відповідальності.

Зобов`язати Скалатську міську раду обстежити муровану огорожу, яку звів на їх межі сусід ОСОБА_3 , про що скласти документ, у якому вказати, чи порушив при цьому ОСОБА_3 місцеві правила забудови, будівельні, санітарні і протипожежні норми.

Зобов`язати Скалатську міську раду установити (відновити) на місцевості межу між земельними ділянками її та сусіда ОСОБА_3 і закріпити цю межу

межовими знаками.

Зобов`язати Скалатську міську раду вжити заходів для усунення цих порушень і притягнення порушника до відповідальності.

Стягнути з відповідача на її користь 50 тис. грн. моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідача.

Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання незаконною бездіяльність Скалатської міської ради, зобов`язання вчинення дій, стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Зварич О.Б., подала апеляційну скаргу на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. Апелянт наголошує, що основним у цій справі є не спір із сусідом ОСОБА_3 , до якого позивачі не звертаються у даному спорі і який стороною по даній справі не зазначений і вимог до нього не ставиться. Дана справа стосується саме спору з органом місцевого самоврядування, який фактично проігнорував звернення ОСОБА_1 та не дав належної відповіді на дві її заяви, відмовивши оглянути суміжні ділянки та зафіксувати, що на їх межі замість установлених у 2018 році арматурних межових знаків появилась висока мурована огорожа. Отже, суд мав достатньо фактичних і правових підстав для задоволення позову в цій частині щодо визнання незаконною бездіяльності саме із Скалатською міською радою.

У відзиві на апеляційну скаргу Скалатська міська рада просить залишити рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області без змін. Посилається на те, що суд першої інстанції правильно зробив висновок про те, що відновлення меж земельних ділянок відноситься до компетенції земельних організацій, які мають відповідну ліцензію. Орган місцевого самоврядування не є розпорядником інформації стосовно межових знаків, дана інформація знаходиться в розпорядженні землевпорядної організації.

Твердження позивачки, що для неї немає потреби замовляти і розробляти документацію із землеустрою, оскільки вона була виготовлена в ПП «Горизонт» в 2018 році відповідно до рішення Скалатської міської ради є необґрунтованими. Позивачка стверджує, що межі ділянки були встановлені відповідно до її кадастрового плану та був складений акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 07.05.2018 року. В ньому зазначено, що межі ділянки закріплені на місцевості межовими знаками у кількості 11 штук, які виготовлені з арматури.

Окрім того зазначає, що Скалатською міською радою було вжито усіх можливих заходів впливу, що входять до компетенції органу місцевого самоврядування. Відповідач не має повноважень вживати заходів щодо усунення порушень та притягнення власника земельної ділянки до якого-небудь виду відповідальності.

Під час розгляду справи в апеляційному суді позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Зварич О.Б. підтримали вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи. Разом з тим заявили, що даний спір не має приватно-правового характеру, а є публічно-правовим, оскільки спір ведеться із Скалатською міською радою як органом місцевого самоврядування, який неналежно розглянув заяви ОСОБА_1 та самоусунувся від вирішення наданих йому законом владних повноважень. Однак, позивачки змушені були звернутися до суду загальної юрисдикції, зважаючи на судові рішення у адміністративній справі №500/2198/20, де вказано, що розгляд даного спору відноситься до юрисдикції місцевого загального суду.

Скалатська міська рада Тернопільської області, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явилась, надіславши 16.08.2022 року на адресу суду клопотання про розгляд даної справи без участі відповідача.

З урахуванням думки учасників справи та вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області від 18.12.2012 року належить земельна ділянка площею 0.207 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 246, кадастровий номер : :02:001:0461.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.11.2007 року являється власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Будинок збудований на земельній ділянці, кадастровий номер : :02:001:0461; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 246, площа земельної ділянки 0.207 га.

21 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою у Скалатську територіальну громаду, згідно якої просила установити (відновити) межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками, обстежити спірні будівлі і споруди, про що скласти документ, у якому вказати, чи була зведена сусідом ОСОБА_3 огорожа з порушенням місцевих правил забудови, будівельних, санітарних і протипожежних норм, вжити заходів для усунення цих порушень і притягнення порушника до відповідальності.

Згідно Акту №14 від 30 серпня 2019 року складений комісією Скалатської міської ради в складі голови комісії Магмет С.М., секретаря Скалатської міської ради, секретаря комісії Мокрій І.С. головного спеціаліста відділу ЖКГ Скалатської міської ради, Тихоліз Н.С. головного спеціаліста відділу земельних відносин та комунальної власності Скалатської міської ради Голик Х.Е. - юрисконсульта Скалатської міської ради при виїзді комісії, зі слів ОСОБА_1 встановлено, що обидві ділянки жителів є приватизованими. Виходячи з цього комісія Скалатської міської ради рекомендувала громадянці ОСОБА_1 звернутись до суду для вирішення спірного питання між нею та сусідом. В свою чергу комісією Скалатської міської ради роз`яснено гр. ОСОБА_1 зміст добросусідства, що передбачено ст. 103 ЗК України.

Згідно відповіді Державно архітектурно-будівельної інспекції України від 02.12.2019 року на скаргу ОСОБА_1 вбачається, що повноваження Управління щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 та Положенням про Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.06.2017 року № 934. Підставами для проведення позапланової перевірки відповідно до ч.1 ст. 41 ЗУ та п. 7 Порядку № 553 є, зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Відповідно до п.6.1.34 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» передбачено, що присадибні ділянки з боку вулиць та сусідніх ділянок допускається огороджувати. Встановлення огорожі не може погіршувати інсоляцію житлових будинків на суміжних територіях. Для розв`язання виникаючих конфліктів з питань влаштування огорож, їх конструкцій тощо, застосовується положення Земельного кодексу. Зведення на земельній ділянці, зокрема парканів, огорожі, входить до п.6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою КМУ від 07.06.2017 року № 406. Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо вирішення, зокрема земельних спорів належать до віддання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Крім того роз`яснено, що відповідно до п.1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері земельних відносин. Також відповідно до ст.ст.386,391 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно відповіді Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області від 20.02.2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що для відновлення межових знаків земельних ділянок та закріплення їх межовими знаками необхідно звернутись в землевпорядну організацію та укласти договір на проведення відповідних робіт. Щодо питання зведення огорожі по межі суміжних ділянок сусідом ОСОБА_3 то у відповідь на заяву вих. №1808 від 18.07.2018 року роз`яснено норми встановлення паркану.

ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом із власником та позивачем ОСОБА_2 , у 2019 та 2020 роках зверталась із заявами у Скалатську територіальну громаду, згідно якої просила установити (відновити) межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками. У відповідь на звернення, Скалатською міською радою з посиланням на відповідні нормативно-правові акти позивачам роз`яснено, що для відновлення межових знаків земельних ділянок та закріплення їх межовими знаками позивачам необхідно звернутись в землевпорядну організацію та укласти договір на проведення відповідних робіт.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд вищевказаних звернень проведено з дотриманням вимог чинного законодавства та є обгрунтованим та справедливим по відношенню до сторін. Таким чином, суд першої інстанції загальної юрисдикції фактично перевіряв правомірність дій органу місцевого самоврядування, його посадових та службових осіб у сфері публічно-правових відносин на предмет відсутності порушень прав, свобод та інтересів позивачок від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративною справою у розумінні п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ст.19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Якщо позовні вимоги виникли виключно в результаті виконання суб`єктом владних повноважень його рішень та виконання своїх владно-публічних та управлінських функцій, то необхідно звертатися до адміністративного суду.

Отже, вирішуючи питання про розмежування юрисдикції, слід звертати увагу на предмет обґрунтування позову.

Скалатська міська рада є суб`єктом владних повноважень.

Учасниками цієї справи є фізичні особи та суб`єкт владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є публічно-правовими, оскільки спір виник між позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Скалатською міською радою, яка є суб`єктом владних повноважень, і цей спір пов`язаний із виконанням суб`єктом владних повноважень щодо вирішення скарг громадян та виконання своїх владно-публічних та управлінських функцій, тому такий спір належить до спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не заперечують, що спір у даній справі має публічно-правовий характер, оскільки спір виник стосовно неналежного, на думку позивачів, виконання наданих законом владно-публічних повноважень відповідачем Скалатською міською радою щодо вирішення скарг громадян.Відповідачем у даному спорі є Скалатська міська міська рада, саме як суб`єкт владних повноважень. Однак, позивачі звернулись до суду загальної юрисдикції з урахуванням судових рішень у адміністративній справі №500/2198/20, де суд першої інстанції, із позицією якого погодився суд апеляційної інстанції вказав, що спір відноситься до юрисдикції місцевого загального суду.

Однак, колегія суддів не може погодитися із такою позицією позивачів, оскільки суб`єктний склад в адміністративній справі №500/2198/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Скалатської міської ради про визнання незаконною бездіяльності Скалатської міської ради, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди є іншим, аніж склад учасників у даній справі №604/1190/21 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання незаконною бездіяльності Скалатської міської ради, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Зокрема, в ухвалі судді Тернопільського окружного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №500/2198/20 (а.с.16-19) вказано, що позивачка ОСОБА_2 не вступала з Скалатською міською радою в адміністративні правовідносини, а порушення своїх прав мотивує не безпосередньо діями суб`єкта владних повноважень в адміністративних відносинах щодо нього, а діями ОСОБА_3 , що виразилися в порушення, на думку позивача, його прав та інтересів, як власника суміжної земельної ділянки.

Отже, звернення позивача з заявленими позивними вимогами до органу місцевого самоврядування, як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, у такий спосіб, не має на меті захисту прав ОСОБА_2 як учасника адміністративних правовідносин, а є зверненням щодо захисту її речових прав, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами першою та другою статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Оскільки суд першої інстанції не встановив правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами позивачками фізичними особами та Скалатською міською радою як суб`єктом владних повноважень, яка, на думку позивачів, бездіяла, оскільки відмовилась розглядати по суті скарги ОСОБА_1 ; у зв`язку з чим суд порушив норми цивільного процесуального законодавства щодо визначення предметної юрисдикції справи та розглянув у порядку цивільного судочинства справу, яка підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, ухвалене ним рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року № 916/1608/18 зазначено, що до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17 (провадження № 12-58гс18). Захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи в публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами першою та другою статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Оскільки суд першої інстанції не встановив правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами, у зв`язку з чим порушив норми цивільного процесуального законодавства щодо визначення предметної юрисдикції справи та розглянув у порядку цивільного судочинства справу, яка підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, ухвалена ним постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови він може звернутися до апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Враховуючи те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду про відмову у задоволенні позову підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 та ч.ч., 1,2 ст. 377 ЦПК України, оскільки заявлені позовні вимоги мають розглядатися за правилами адміністративного , а не цивільного судочинства.

Крім того, на виконання вимог ч.1 ст. 256 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, та він має право протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 255, ч.1 ст. 256, 367, 369, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Зварич Орест Богданович, задовольнити частково.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання незаконною бездіяльності Скалатської міської ради, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди закрити.

Повідомити позивачів, що розгляд справи за їх позовом віднесено до юрисдикції адміністративних судів та попередити їх про те, що в разі неподання протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією справу буде повернено до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 2 вересня 2022 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.