УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про прийняття до провадження цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2021 року через електронну систему «Електронний суд» до Києво-Святошинського районного суду Київської області позивач звернувся із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 29046,00 гривень та 10000,00 гривень - моральної шкоди.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня

2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення заборгованості по заробітній платі направлено на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2022 року справу передано судді Лукач О.П. для розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття до свого провадження вказаної справи, суд дійшов висновку про направлення справи за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до Києво-Святошинського районного суду Київської області, позивачем зазначено відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «Комплекс Агромарс» є

м. Київ, вул. Пожарського, 3.

Як убачається із позовної заяви, предметом спору є стягнення заборгованості по заробітній платі.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно зі статтею 2, частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною другою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, стаття 28 ЦПК України визначає правила підсудності справ за вибором позивача, тобто альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів.

Отже, головною ознакою цього виду підсудності є воля позивача у справі під час визначення конкретного суду для вирішення спору по суті в межах правил, встановлених процесуальним законом.

Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 1 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Передаючи цивільну справу за підсудністю Вишгородському районному суду Київської області, в ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області одночасно зазначено, що справа не підсудна Вишгородському районному суду Київської області.

Так, враховуючи положення частини першої статті 28 ЦПК України та те, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до територіальної юрисдикції Вишгородського районного суду Київської області, у матеріалах справи відсутні будь-які заяви позивача про направлення справи за підсудність до Вишгородського районного суду Київської області на підставі статті 28 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи правило загальної підсудності, встановлене частиною другої статті 27 ЦПК України, дана позовна заява має розглядатися судом за місцезнаходженням юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Місцезнаходження відповідача у справі юридичної особи ТОВ «Комплекс Агромарс» є м. Київ, вул. Пожарського, 3, що територіально знаходиться у Дніпровському районі міста Києва.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, в силу вимог статей 27, 31 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність направлення цивільної справи для розгляду за правилами загальної підсудності до суду, якому ця справа територіально підсудна, а саме до Дніпровського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 4, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, направити за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва (02105, м. Київ, вул. Сергієнка, 3; вул. Кошиця, 5).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач