Справа №303/4374/22 2/303/635/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Монич В.О.

при секретарі судового засідання Добош О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, -

В С ТА Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 набув 03 травня 2018 року у власність у порядку спадкування житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . На початку березня 2018 року позивач та відповідач домовились про оформлення договору купівлі - продажу вищезазначеного домоволодіння за 40500,00 гривень, що відповідало еквіваленту 1500,00 доларів США. Відповідач наголосив, що правовстановлюючі документи перебувають на заключній стадії оформлення і після їх отримання він готовий оформити у нотаріуса купівлі-продажу домоволодіння. На підтвердження досягнутих між позивачем та відповідачем домовленостей щодо укладення у майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку та надвірних споруд АДРЕСА_1 позивач передав відповідачу через свою дружину - ОСОБА_3 , грошові кошти в рахунок оплати за будинок. Відповідач прийняв вказані грошові кошти в рахунок оплати за продаж будинку, про що написав заяву. Однак, не зважаючи на сплив значного терміну часу з моменту сплати позивачем грошових коштів відповідачу в рахунок оплати за домоволодіння, договір купівлі-продажу між ними укладено не було. Від так, позивач просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку та та надвірних споруд АДРЕСА_1 , визнати за ним право власності на вищезазначене домоволодіння.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідачу надіслано 26.07.2022 року.

Відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи через опублікування оголошення у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua.

Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

У наданий судом строк та станом на 26 вересня 2022 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Цей житловий будинок, позначений на плані літ. А, житлова площа його становить 20,90 кв. метри, загальна площа його становить 45,80 кв. метра. До будинку належать надвірні споруди: дроварня ліг. Б; сарай ліг. В; корівник літ. Г; свинарник літ. Д-д; вбиральня літ. Е; огорожа № 1-2 та колодязь №3 (а.с.43).

ОСОБА_1 , виконала свої зобов`язання та повністю розрахувалась з ОСОБА_2 , що підтверджується посвідченою приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Бугар Н.Й. заявою від 06.03.2018 року (а.с.38).

Згідно довіреності від 06.03.2018 року ОСОБА_2 , 1977 року народження уповноважив ОСОБА_1 , 1982 року народження розпоряджатись житловим будинком з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , на свій власний розсуд на умовах, які їй попередньо відомі з договору доручення, а також бути його представником з усіх питань, пов`язаних із оформленням договору купівлі-продажу (попереднього договору купівлі-продажу, міни та ін. а.с.39).

20 січня 2021 року та 02 березня 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено заяву-звернення, в якій просив відповідача зустрітись та оформити договір купівлі-продажу у нотаріуса ( ас.24-25).

Вирішуючи питання про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та наявності підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно до частини 3 статті 640 ЦК України вбачається, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Суд звертає увагу на те, що з 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів", яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова "та державної реєстрації". Таким чином, з цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше. Аналогічна позиція викладена в пункті 2 листа ВССУ від 28 січня 2013 року № 24-150/0/4-13 Суд враховує положення абз. 4 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», яким передбачено, що у зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Так, згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Крім того, вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 06.09.2017 по справі № 6-1288цс17. Згідно вказаної постанови, відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини. З огляду на вищезазначене, оскільки сторони домовились щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, фактично відбулося повне виконання правочину, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується матеріалами справи, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин.Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку.

На підставі ст. 328, 334, 638, 655 ЦК України, керуючись ст. 10, 12, 76-81, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

УХ В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, позначеного на плані літ.А, житловою площею 20, 90 кв. метри, загальною площею 45,80 кв. метра та надвірних споруд: дроварня літ. Б; сарай літ. В; корівник літ. Г; свинарник літ. Д-д; вбиральня літ. Е; огорожа № 1-2 та колодязь №3 від 06.03.2018 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (шістдесят один), номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 14228257, укладений між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок, позначений на плані літ.А, житловою площею 20, 90 кв. метри, загальною площею 45,80 кв. метра та надвірних споруд: дроварня літ.Б; сарай літ.В; корівник літ. Г; свинарник літ. Д-д; вбиральня літ. Е; огорожа № 1-2 та колодязь №3 від 06.03.2018 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шістдесят один), номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 14228257, в цілому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1984 ( одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , мешканець АДРЕСА_4

Повний текст рішення виготовлено 26.09.2022 року.

Головуючий В.О.Монич