ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/1706/22
Головуючий в 1-й інстанції Апаллонова Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Борисенков Віталій Сергійович на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2022 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 17 червня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до Концерну «Міські теплові мережі». На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне. 15.05.2012 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. та зареєстрований в реєстрі за №500. На підставі вказаного Договору Позивачка набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Як власниця вказаної вище кватири Позивачка є споживачем послуг Концерну «Міські теплові мережі» з постачання теплової енергії (опалення) до вказаної квартири та постачання до цієї ж квартири гарячої води. З моменту придбання квартири та до теперішнього часу в належній Позивачці квартирі ніхто не мешкає. В квартирі встановлений лічильник гарячої води крильчатий КВ-1,5 DN-15, заводський помер 122743 (Виробник: ПАТ «Електротермомстрія», м. Луцьк), покази якого Позивачка систематично та регулярно передавала Відповідачу через його офіційний Веб-сайт. 25.01.2021 року Позивачка через офіційний Веб-сайт Відповідача намагалась передати чергові покази вказаного вище лічильника, однак не змогла віднайти себе як споживача послуг з постачання гарячої води та свій особовий рахунок та лічильник. Звернувшись до фахівців Відповідача Позивачці стало відомо, що встановлений в квартирі лічильник було знято з абонентського обліку, в зв`язку з тим, що нею вчасно не проведено його повірку, а на її особовому рахунку рахується заборгованість у розмірі 15000 грн., яка розрахована згідно встановлених норм споживання 0,14 метрів кубічних на одну особу на добу, відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. 01.02.2021 року за замовленням Позивачки вказаний вище лічильник був повірений ДП «Запоріжжястандартметрологія», в результаті чого було встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ 3580, а отже придатний до використання, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 02.02.2021 року №2-107, складеним ДП «Запоріжжястандартметрологія». Також необхідно звернути увагу, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2019 року у цивільній справі №335/6075/18, особи, місце проживання яких було зареєстровано у вказаній вище квартирі, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , на підставі якого, вказані вище особи були знятті з реєстрації місця проживання за цією адресою. На теперішній час за вказаною адресою не зареєстровано місце проживання жодної особи. Враховуючи викладенні вище обставини, Позивачка звернулась до Відповідача із заявою, якою просила: здійснити перерахунок заборгованості перед Концерном «Міські теплові мережі» з постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_1 відповідно до показів лічильника КВ-1,5 DN-15, заводський номер 122743, який встановлений у вказаній вище квартирі з урахуванням вказаного заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а також того факту, що за результатами повірки, вказаний вище лічильник гарячої води відповідає вимогам ДСТУ 3580 та придатний до використання за призначенням; здійснити повернення на абонентський облік вказаного вище лічильника гарячої води, з фіксацією у цьому обліку попередніх показань цього лічильника. Листом від 05.07.2021 року за вих. №3523/42-4698 Відповідач повідомив Позивачці, що відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №142 вії 24.03.2017 року, згідно якого у разі відсутності споживача та відсутності приладів обліку, здійснювати нарахування за послуги згідно зі встановленою нормою використання води і розрахунку на одного мешканця, в червні 2021 року фахівцями Відповідача виконане перерахунок плати за послуги з постачання гарячої води за період з 11.04.2019 року по 02.02.2021 року на суму 6 460,85 грн., а отже станом на 01.07.2021 року по особовому рахунку Позивачки рахується заборгованість у розмірі 8 026,73 грн. Позивач зазначає, що Відповідач не організував своєчасне проведення періодичної повірки лічильника гарячої води; не проінформував Позивачку про настання строку та необхідність проведення періодичної повірки; не здійснив та не організував демонтаж, транспортування, повірку та монтаж лічильника гарячої води. З огляду на вказане позивач просив суд зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі», здійснюй перерахунок нарахованої з 01 лютого 2019 року по 01 березня 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 плати за послуги центрального гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_1 , обрахувавши її згідно із показниками приладу обліку - лічильника гарячої води крильчатого КВ-1,5 DN-15, заводський помер 122743 (Виробник: ПАТ «Електермометрія», м. Луцьк).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2022 року, у позові ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Борисенков Віталій Сергійович подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що лічильник, який встановлений у квартирі позивачки був несправним. При цьому приписами п.11 Правил№630, передбачене нарахування плати за послуги за нормами споживання у разі несправності засобів обліку, що не підлягають усуненню. Крім того, позивачка не була повідомлена про необхідність повірки лічильника, як того вимагає чинне законодавство. Позивач як споживач послуг не може нести відповідальність у вигляді надмірної сплати за комунальні послуги у зв`язку з наявністю порушень зі сторони виконавця послуг щодо несвоєчасного забезпечення проведення повірки лічильників.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.05.2012 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. та зареєстрований в реєстрі за №500 (далі - Договір).

На підставі вказаного Договору Позивачка набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , право власності було зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.06.2012 року, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 12.06.2012 року за №34467133.

Як власниця вказаної вище кватири Позивачка є споживачем послуг Концерну «Міські теплові мережі» з постачання теплової енергії (опалення) до вказаної квартири та постачання до цієї ж квартири гарячої води. Квартира позивача дійсно підключена до мережі централізованого гарячого водопостачання, а такі послуги надаються Концерном «Міські теплові мережі».

На ім`я позивача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Для обліку використання гарячої води у квартирі встановлено лічильник типу лічильника гарячої води крильчатого КВ-1,5 DN-15, заводський помер НОМЕР_2 (Виробник: ПАТ «Електермометрія», м. Луцьк). Даний лічильник опломбовано пломбою ПТМ та взято на абонентський облік. Нарахування плати за надані послуги гарячого водопостачання, розрахунки за надані послуги проводились відповідно до показників даного засобу обліку згідно із затвердженими тарифами до лютого 2019 року.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2019 року у цивільній справі №335/6075/18, особи, місце проживання яких було зареєстровано у вказаній вище квартирі, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , на підставі якого, вказані вище особи були знятті з реєстрації місця проживання за цією адресою. На теперішній час за вказаною адресою не зареєстровано місце проживання жодної особи.

01.02.2021 року за замовленням Позивача вказаний вище лічильник був повірений ДП «Запоріжжястандартметрологія», в результаті чого було встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ 3580, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 02.02.2021 року №2-107, складеним ДП «Запоріжжястандартметрологія».

18.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Концерну «МТМ» із заявою, якою просила: здійснити перерахунок заборгованості перед Концерном «Міські теплові мережі» з постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_1 відповідно до показів лічильника КВ-1,5 DN-15, заводський помер НОМЕР_2 який встановлений у вказаній вище квартирі з урахуванням вказаного заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а також того факту, що за результатами повірки, вказаний вище лічильник гарячої води відповідає вимогам ДСТУ 3580 та придатний до використання за призначенням; здійснити повернення па абонентський облік вказаного вище лічильника гарячої води, з фіксацією у цьому обліку попередніх показань цього лічильника.

Листом від 05.07.2021 року за вих. №3523/42-4698 Концерн «МТМ» повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №142 вії 24.03.2017 року, згідно якого у разі відсутності споживача та відсутності приладів обліку, здійснювати нарахування за послуги згідно зі встановленою нормою використання води і розрахунку на одного мешканця, в червні 2021 року фахівцями Відповідача виконане перерахунок плати за послуги з постачання гарячої води за період з 11.04.2019 року по 02.02.2021 року на суму 6 460,85 грн., а отже станом на 01.07.2021 року по особовому рахунку Позивачки рахується заборгованість у розмірі 8 026,73 гри.

Листом Концерн «Міські теплові мережі» від 16.07.2021 року № 3809/42-5050 розглянув адвокатський запит від 09.07.2021р. №09.07/21 повідомив, що у квартирі АДРЕСА_1 встановлено розподільний прилад обліку, тому саме Споживач несе повну відповідальність за утримання та його експлуатацію. Лічильник є власністю споживача, він несе повну відповідальність за утримання та його експлуатацію. Якщо розподільний прилад обліку не пройшов вчасно державну повірку, Концерн «МТМ» не може використовувати показники лічильника, відповідно такий прилад обліку вважається знятим з абонентського обліку, з подальшим встановленням на облік після проходження повірки та підтвердження його придатності. Розрахунки з такими споживачами здійснюються як із споживачами, які не оснащені вузлами розподільного обліку. Оскільки до Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району не були надані документи, що підтверджують своєчасну повірку приладу обліку гарячої воді встановленого у квартирі АДРЕСА_1 , з лютого 2019 року нарахування за послугу з централізованого гарячого водопостачання по особовому рахунку проводилось згідно встановлених норм споживання - 0,14мЗ на одну особу на добу, відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі (2 особи), з урахуванням фактичних годин подачі та аварійних відключень. На підставі наданих Споживачем у березні 2021 року документів щодо проведенню державної повірки квартирного приладу обліку гарячої води 02.02.2021 року, вказаний прилад було опломбовано, про що складено відповідний акт. Відповідно з 02.02.2021 нарахування за послугу з постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_3 проводяться згідно показників квартирного лічильника гарячої води. Надано інформацію по нарахуванням та оплатам за послугу централізованою гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_1 за період 01.02.2017р. по 30.06.2021р. На підставі вище наведеного та Згідно наданих гр. ОСОБА_1 документів у червні 2021 фахівцями Концерну «МТМ» виконано перерахунок, плати за послугу постачання гарячої води на одну особу, за Період з 11.04.2019р. по 02.02.2021р. на суму 6461,42грн. Станом на 01.07.2021р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 існує заборгованість за послугу з постачання гарячої води, яка складає: 8026,73 грн.

Періодична повірка лічильника води в квартирі позивача після лютого 2019 року та до березня 2021 року здійснена не була.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у Концерну «МТМ» відсутній обов`язок щодо проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, взятого на абонентський облік за власний рахунок, таку повірку повинен проводити сам споживач. Позивач не урахувала, що її правовідносини врегульовані вже іншим нормативним актом, а саме статтею 6 ЗУ "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (набрав чинності 02.08.2017р.), відповідно до якого й була змінена редакція ч. 4 статті 17 ЗУ «"Про метрологію та метрологічну діяльність", у зв`язку з чим обслуговування та заміна приладів обліку споживача, а також їх періодична повірка, щодо лічильників теплової енергії та води з 02.08.2017р. були покладені на споживача. Повірка інших лічильників, зокрема, електричної енергії та газу залишилась у зобов`язанні та відповідальності суб`єктів господарювання. Відповідач при знятті приладу обліку води з абонентського обліку, діяв з дотриманням вимог ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» якою визначено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів та вказаних вище пунктів Правил №630. При цьому врахував визначені термін проведення повірки лічильника, а тому вірно з лютого 2019 року (тобто в термін, що перевищував один місяці від крайньої дати проведення повірки) нараховував плату за послуги гарячого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 за установленими нормами водоспоживання (розмір яких не є предметом розгляду у даному провадженні) по день фактичного надання споживачем свідоцтва про проведення державної повірки приладу обліку водопостачання, подальшого його опломбування та прийняття на абонентський облік з відповідними показниками після проведення повірки. Споживачам послуг Концерну «МТМ», починаючи з грудня 2018 року у рахунках на сплату комунальних послуг було розміщене попередження про необхідність проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води. Такі рахунки із відповідними попередженнями направлялись і споживачу ОСОБА_1 , що нею не спростовано і ці рахунки позивачем долучено до позовної заяви. Таким чином, не реагуючи на чисельні попередження у рахунках на оплату гарячого водопостачання, офіційні повідомлення в засобах масової інформації та офіційного сайту відповідача, не проявивши ініціативи щодо повірки лічильника, позивач фактична сама створила таку ситуації, коли відповідач мав нараховувати їй за надані послуги за гарячу воду за нормами споживання з лютого 2019 року.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (у редакції, станом на 02 серпня 2017 року) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання, якщо інше не встановлено договором, укладеним відповідно до законів, що регулюють відносини у сферах електроенергетики та газопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання або за рахунок постачальника послуг комерційного обліку. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", який набрав чинності 02 серпня 2017 року та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 02 листопада 2017 року, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, на час виникнення у позивача обов`язку здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку води, така повірка мала бути здійснена за рахунок позивача.

Згідно п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Процедуру подання засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) визначено Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474 (далі Порядок).

Відповідно до п.7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №474 від 08 липня 2015 року виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за встановленою формою рекомендованим листом з повідомлення про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, виконавцем яких є Концерн "Міські теплові мережі", тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у квартирі позивача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Відповідно до Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, виконавець зобов`язаний проінформувати споживача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, і надання вказаної інформації чітко регламентовано, а саме шляхом надсилання повідомлення за встановленою формою рекомендованим листом з повідомлення про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Таким чином, законодавством зроблено акцент на належне повідомлення споживача, яке повинно бути підтверджено.

Посилання відповідача на належне повідомлення позивача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки шляхом надсилання рахунків про сплату з відповідною інформацією не можна вважати належним повідомленням позивача, оскільки в такому разі відсутні підтвердження отримання таких повідомлень, які і не були надані відповідачем на підтвердження своїх доводів.

За таких обставин, без надання підтверджень належного повідомлення позивача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки і невжиття заходів щодо своєчасної повірки засобу обліку води, встановленого у квартирі позивача, дії відповідача щодо нарахування вартості послуг з постачання гарячої води по місячній нормі споживання є безпідставними, а відповідно доводи позову, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Колегія суддів також приймає до уваги той факт, що за результатами проведеної повірки лічильник гарячої води був повторно встановлений в квартирі позивача, механічні пошкодження лічильника не встановлені, а отже відсутні підстави для неврахування показань лічильника, який є справним.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, та підлягають задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позову.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Борисенков Віталій Сергійович задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2022 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі», здійснюй перерахунок нарахованої з 01 лютого 2019 року по 01 березня 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 плати за послуги центрального гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_1 , обрахувавши її згідно із показниками приладу обліку гарячої води.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 28 вересня 2022 року.

Судді: С. В. Кухар

О.В. Крилова

О.З. Поляков