Справа № 152/626/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 жовтня 2022 року м. Шаргород
Справа №152/626/22
Провадження №2/152/216/22
Шаргородський районний суд
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
представника позивача адвоката Головчука В.А.,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головчук Віталій Анатолійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ» про стягнення збитків,
І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача
1. Виклад позиції позивача.
06.07.2022 року адвокат Головчук В.А. звернувся до Шаргородського районного суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ» про стягнення збитків, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень та понесені і документально підтверджені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.02.2022 року між позивачем та відповідачем укладено договір підряду №2022/02/14.
Відповідно до пункту 8.1 Договору підряду, він вступає в дію з моменту сплати позивачем авансового платежу, згідно пунктом 2.2 Договору, і діє до 30 березня 2022 року, але лише за умови повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
У пункті 1.1 Договору підряду передбачено, що в порядку та на умовах, визначених Договором, в інтересах позивача, відповідач зобов`язаний виготовити модульну конструкцію, а позивач зобов`язаний прийняти і оплатити виготовлені відповідачем модульні конструкції (далі за текстом виріб). Вид модульної конструкції, кількість, комплектність, комплектація, матеріал узгоджені позивачем і відповідачем у Специфікації.
Згідно з додатком №1 до Договору підряду «Специфікації на виготовлення модульної конструкції Маф 1/36», передбачено вид модульної конструкції, кількість, комплектність, комплектація, матеріал виробу: загальна площа 36 м.кв.; висота 3,5 м; ширина 4,5 м; довжина 8 м; каркас металевий; утеплення сендвич-панель з використанням пінопласту; стіни: матеріал метал 0,45 мм Графіт 70/6 Сill, товщина 110 мм; дах: матеріал профнастил Графіт 70/6 Cill, товщина 100 мм з мінеральною ватою; підлога: матеріал OSB-20, Cill 130, лінолеум, товщина 130 мм Cill; стеля матеріал вагонка пластикова; вікно металопластикове, однокамерне; вхідні двері металопластикові; електрика: матеріал ПВС 3x2,5 3x1,5, кількість виводів 36 точок (короб).
Пунктом 1.2 Договору підряду передбачено, що відповідач здійснює виготовлення виробу за Договором власними силами, з використанням власних матеріалів. Відповідач має право залучати третіх осіб до виконання своїх обов`язків за Договором.
Відповідно до пункту 2.1 Договору цідряду, вартість виробу та робіт, що здійснює відповідач, складає 295000 грн. Зазначена ціна не є остаточною, згідно із Специфікацією, і може бути змінена через укладення між сторонами додаткових угод до Договору.
У пункті 2.2 Договору підряду передбачено, що позивач здійснює оплату 70% від вартості виробу, визначеної в пункті 2.1 Договору підряду, протягом 3 (трьох) банківських днів від дати підписання цього Договору, на підставі рахунку відповідача, що складає 210000 грн.
14 лютого 2022 року позивач сплатив відповідачу 70% від вартості виробу в сумі 210000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2022/14/02.
Відповідно до пункту 3.1 Договору підряду, термін виготовлення виробу становить 40 робочих днів з моменту отримання авансового платежу, визначеного пунктом 2.2. Договору.
У підпункті 4.1.1 пункту 4.1 Договору підряду передбачено, що позивач має право вимагати від відповідача виконання робіт в порядку та у відповідності до умов, встановлених Договором підряду та додатковими угодами до нього. Вимагати виконання відповідачем усіх інших договірних зобов`язань.
Згідно підпункту 4.4.1 пункту 4.4 Договору підряду, відповідач зобов`язаний передати позивачу виріб належної якості та відповідно технічним замірам, погодженим з позивачем кількості, комплектності, комплектації, матеріалу, описаних в Специфікації, у строк визначений у пункті 3.1 цього Договору підряду.
Таким чином, строк виконання відповідачем зобов`язання з виготовлення виробу (40 робочих днів з моменту отримання авансового платежу) закінчився 12 квітня 2022 року.
Станом на дату звернення з позовом до суду виріб відповідачем не виготовлений та не переданий позивачу.
У пункті 6.2 Договору підряду передбачено, що сторона, яка не може виконувати зобов`язання за Договором підряду у наслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Несвоєчасність надання зазначеної інформації позбавляє права посилатися на ці причини згодом.
У той же час, відповідач не повідомляв позивача про наявність обставин непереборної сили, які б унеможливлювали виконання сторонами умов Договору підряду або тимчасово перешкоджали такому виконанню.
При неодноразовому виїзді позивачем за місцем виробництва відповідача було встановлено, що останній навіть не приступав до виготовлення виробу, а виконував інші замовлення.
В зв`язку з тим, що відповідач порушив свої зобов`язання, передбачені пунктом 3.1 та підпунктом 4.4.1 пункту 4.4 Договору підряду, не виготовив виріб та не передав його позивачу, останнім 28 червня 2022 року направлено на адресу відповідача повідомлення про відмову від договору підряду №2022/02/14 від 14 лютого 2022 року, в якому зазначалося, що позивач відмовляється в повному обсязі від Договору підряду, на підставі частини другої статті 849 ЦК України, тому з 29 червня 2022 року Договір підряду є розірваним, відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України, та вимагає, не пізніше наступного дня з дати отримання даного повідомлення про відмову від Договору підряду, відшкодувати позивачеві кошти у сумі 210000 грн.
Позивач вважає, що поведінка відповідача є протиправною, оскільки полягає в невиконанні ним зобов`язання щодо виготовлення виробу та передачі його позивачу, порушує вимоги абз.1 ч.1 ст.530, ч.1 ст.837 ЦК України, пунктів 1.1, 3.1, підпункт 4.4.1 пункту 4.4 Договору підряду.
Така протиправна поведінка відповідача заподіяла позивачу збитки на суму 210000 грн., сплачену позивачем відповідачу як попередню оплату 70% від вартості виробу.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками позивачу полягає, в тому що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач був позбавлений можливості отримати очікуваний результат, оскільки після здійснення позивачем попередньої оплати та завершення строків виконання зобов`язань відповідачем (12 квітня 2022 року) виріб не було виготовлено та не передано позивачу.
Вина відповідача полягає у недбалому ставленні до виконання своїх договірних зобов`язань, оскільки відповідач не виготовив виріб в обумовлений у Договорі підряду строк, та не передав його позивачу.
З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 210000 грн.
Крім того, просить стягнути моральну шкоду, оскільки внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором підряду, позивачу завдано душевні страждання.
Не виготовлення відповідачем виробу в обумовлений в Договорі підряду строк, неодноразові візити позивача до відповідача з вимогою виготовити виріб, відобразилися на морально-психологічному стані позивача, в зв`язку з чим він піддався сильним емоційним стражданням, які позначились на його спокої. Порушення спокою позивача впродовж трьох місяців позначилось на його активному способі життя, порушило нормальні стосунки та зв`язки з сім`єю та оточуючими.
При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на норми ч.ч.1, 2 ст.11, ст.ст.15, 16, 22, 23, ч.ч.1, 2 ст.509, абз.1 ч.1 ст.530, ч.1 ст.610, ч.1 ст.611, ч.ч.1-3 ст.612, ч.ч.1, 3 ст.615, ч.1 ст.623, ч.1 ст.629, ч.ч.1, 3 ст.651, ч.ч.1, 2 ст.837, ч.2 ст.849, ч.1 ст.1167 ЦК України, ст.ст.1, 1-1, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».
2. Виклад позиції відповідача.
Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов і не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.07.2022 року (а.с.39-40).
У судові засідання, призначені на 02.08.2022 року, 15.09.2022 року, 26.09.2022 року, 17.10.2022 року, представник відповідача ТОВ «ГЕПАРД БК» повторно не прибув, про причини неприбуття не повідомив.
ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача
1. 26.07.2022 року представник позивача адвокат Головчук В.А. в системі «Електронний суд» надіслав до Шаргородського районного суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.48-49).
2. 29.07.2022 року адвокат Головчук В.А. у системі «Електронний суд» надіслав до Шаргородського районного суду заяву про проведення засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі (а.с.59).
3. 26.08.2022 року» до Шаргордського районного суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача адвоката Головчука В.А. про зміну найменування відповідача з ТОВ «Модуль Хаус Україна» на ТОВ «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ» (а.с.85-86).
4. 15.09.2022 року адвокат Головчук В.А. в системі «Електронний суд» надіслав до Шаргородського районного суду заяву про проведення засідання 15.09.2022 року у відсутність особи, яка бере участь у справі (а.с.96).
5. 19.09.2022 року представник позивача адвокат Головчук В.А. в системі «Електронний суд» надіслав до Шаргордського районного суду заяву про стягнення понесених судових витрат (а.с.105).
6. 19.09.2022 року представник позивача адвокат Головчук В.А. в системі «Електронний суд» надіслав до Шаргордського районного суду заяву про участь судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.114).
7. Відповідач ТОВ «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ» заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
1. Ухвалою суду від 06.07.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головчук В.А., до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУЛЬ ХАУС УКРАЇНА» про стягнення збитків; відкрито провадження у справі; розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання для судового розгляду справи по суті на 02.08.2022 року в залі судових засідань №3 Шаргородського районного суду (а.с.39-40).
2. 26.07.2022 року судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Головчука В.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у зв`язку з відсутністю в Шаргородському районному суді технічної можливості для забезпечення участі в судовому засіданні 02.08.2022 року в режимі відеоконференції позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Головчука В.А. (а.с.55-56).
3. На підставі ухвали суду від 02.08.2022 року судове засідання відкладено на 15.09.2022 року; визначено дату третього судового засідання у справі 26.09.2022 року; виклик відповідача в друге та третє судові засідання здійснено відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.63-64).
4. Ухвалою суду від 15.09.2022 року змінено найменування відповідача та викладено його як Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ»; розгляд справи відкладено на 26.09.2022 року (а.с.100-101).
5. 19.09.2022 року судом постановлено ухвалу, якою задоволено заяву представника позивача адвоката Головчука В.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; визначено участь позивача та його представника адвоката Головчука В.А. у судовому засіданні, призначеному на 26.09.2022 року, та в усіх наступних судових засіданнях, призначених для розгляду справи по суті, в режимі відеоконференції поза межами приміщення Шаргородського районного суду Вінницької області через систему відеоконференцзв`язку комплекс технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». (а.с.117-119).
6. 17.10.2022 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головчук В.А., до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ» про стягнення збитків і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.171-172).
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та ухвалення судового рішення немає.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання сторонами умов укладеного договору підряду та відшкодування стороною, яка порушила зобов`язання за вказаним договором, завданих цим збитків іншій стороні.
Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
Вирішуючи спір, суд установив факт укладення 14.02.2022 року у м. Вінниця між ОСОБА_1 (замовником) та ТОВ «Модуль Хаус Україна» (підрядником) договору підряду за №2022/02/14 (а.с.12-16).
12.08.2022 року ТОВ «Модуль Хаус Україна» змінило найменування (повне та скорочене) та має повне найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ», а скорочене найменування ТОВ «ГЕПАРД БК», що вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.08.2022 року (а.с.88-91).
Предметом договору підряду є зобов`язання підрядника виготовити в інтересах замовника модульну конструкцію та зобов`язання замовника прийняти і оплатити виготовлену підрядником модульну конструкцію (виріб). Вид модульної конструкції, кількість, комплектність, комплектація, матеріал узгоджуються сторонами договору в специфікації (п.1.1. Договору).
Пунктом 1.2. Договору підряду передбачено, що відповідач здійснює виготовлення виробу за Договором власними силами, з використанням власних матеріалів. Відповідач має право залучати третіх осіб до виконання своїх обов`язків за Договором.
Відповідно до пункту 2.1. Договору цідряду, вартість виробу та робіт, що здійснює підрядник, складає 295000 грн. Зазначена ціна не є остаточною, згідно із специфікацією, і може бути змінена через укладення між сторонами додаткових угод до даного Договору.
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що позивач здійснює оплату 70% від вартості виробу, визначеної в пункті 2.1. Договору, протягом 3 (трьох) банківських днів від дати підписання цього Договору на підставі рахунку відповідача, що складає 210000 грн.
Згідно з додатком №1 до Договору підряду «Специфікації на виготовлення модульної конструкції Маф 1/36» (а.с.17-18), який підписаний сторонами, узгоджено вид модульної конструкції, кількість, комплектність, комплектацію, матеріал виробу: загальна площа 36 м.кв.; висота 3,5 м; ширина 4,5 м; довжина 8 м; каркас металевий; утеплення сендвич-панель з використанням пінопласту; стіни: матеріал метал 0,45 мм Графіт 70/6 Cill, товщина 110 мм; дах: матеріал профнастил Графіт 70/6, товщина 100 мм з мінеральною ватою; колір по факту; підлога: матеріал OSB-20, Cill 130, лінолеум, товщина 130 мм Cill; стеля: матеріал біла пластикова вагонка; вікно металопластикове, однокамерне; вхідні двері металопластикові; електрика: матеріал ПВС 3x2,5 3x1,5, кількість виводів 36 точок (короб) (а.с.17-18).
Згідно з п.3.1.Договору, термін виготовлення виробу становить 40 робочих днів з моменту отримання авансового платежу, визначеного п.2.2. даного Договору.
Крім того, п.4.2.2. Договору встановлено, що замовник зобов`язаний здійснити своєчасну оплату виробу, згідно з умовами, описаними у розділі 2 цього Договору.
Також, замовник зобов`язаний прийняти виріб і підписати акт приймання-передачі (п.4.2.3. Договору).
Підрядник зобов`язаний передати замовнику виріб належної якості та відповідно технічним замірам, погодженим з замовником, відповідно до специфікації, та у строк, встановлений у п.3.1. Договору (п.4.4.1. Договору).
Пунктом 5 Договору підряду встановлено відповідальність сторін за цим Договором.
Так, п.5.1. Договору встановлено, що сторона, яка порушила зобов`язання за Договором, зобов`язана відшкодувати завдані цим збитки іншій стороні.
Склад та розмір відшкодування збитків визначається сторонами за правилами, встановленими Господарським кодексом України та/або Цивільним кодексом України та цим Договором (п.5.2. Договору).
Сплата стороною визначених цим Договором та (або) чинним законодавством України штрафних санкцій (штрафу, пені) не звільняє її від обов`язку відшкодувати за вимогою другої сторони збитки, завдані порушенням Договору (реальні збитки та (або) втрачену вигоду) у повному обсязі, а відшкодування збитків не звільняє її від обов`язку сплатити за вимогою іншої сторони штрафні санкції у повному обсязі (п.5.4. Договору).
Пунктом 6.1. Договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення Договору та виникли поза волею сторін.
Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше, ніж протягом 10 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі (п.6.2. Договору).
Відповідно до пункту 8.1. Договору, Договір вступає в дію з моменту сплати замовником авансового платежу, згідно пунктом 2.2., і діє до 30.03.2022 року, але лише за умови повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Замовник має право достроково розірвати Договір за умови письмового повідомлення підрядника у строк не менше як за 20 (двадцять) календарних днів до бажаної дати розірвання, при цьому замовник зобов`язаний сплатити підряднику частину встановленої цим Договором загальної вартості виробу, пропорційно обсягу роботи, виконаної підрядником, з метою виконання цього Договору, включаючи прямі і непрямі витрати підрядника (п.8.2. Договору).
Договір вважається розірваним з дати, вказаної в такому повідомленні та оплати витрат підрядника (п.8.2. Договору), а якщо строк з моменту отримання повідомлення до вказаної дати становить менше 20 (двадцять) календарних днів, то Договір вважається розірваним через 20 (двадцять) календарних днів з дня отримання повідомлення про розірвання (п.8.2.1. Договору).
Право власності переходить замовнику в момент повної оплати вартості виробу (п.9.2. Договору).
Судом установлено, що на виконання умов п.2.2. Договору підряду від 14.02.2022 року позивачем ОСОБА_1 сплачено відповідачеві 70% вартості виробу в сумі 210000 грн.
Вказана обставина підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2022/14/02 від 14 лютого 2022 року (а.с.19).
Крім того, суд вважає, що вказана обставина не оспорюються відповідачем, оскільки останній не надіслав до суду відзиву на позов із викладенням заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 , недивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 06.07.2022 року.
Відповідно до вимог п.3.1. Договору, ТОВ «ГЕПАРД БК» повинно було виконати зобов`язання з виготовлення виробу впродовж 40 робочих днів з моменту отримання авансового платежу, тобто не пізніше 12 квітня 2022 року, разом з тим, відповідач виробу не виготовив та не передав позивачу у встановлений строк.
Вказана обставина, встановлена судом, також не оспорюються відповідачем, оскільки останній не надіслав до суду відзиву на позов із викладенням заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1
10.05.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою претензією, в якій зазначив, що невиконання відповідачем умов Договору підряду від 14.02.2022 року надає йому право розірвати договір, у зв`язку із чим просить повернути 210000 грн., що були сплачені на виконання Договору (а.с.26).
28.06.2022 року позивачем ОСОБА_1 направлено на адресу відповідача повідомлення про відмову від договору підряду №2022/02/14 від 14 лютого 2022 року, відповідно до якого позивач повідомив про відмову у повному обсязі від Договору підряду на підставі ч.2 ст.849 ЦК України, в зв`язку з чим з 29 червня 2022 року Договір підряду є розірваним, відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України, тому вимагав не пізніше наступного дня з дати отримання даного повідомлення відшкодувати йому кошти в сумі 210000 грн. (а.с.20-21).
З правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 25.02.2021 року у справі №904/7804/16 вбачається, що договір підряду є одним з цивільно-правових договорів, який має власне правове регулювання умов його укладення та визначає особливості захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання… Підстави для реалізації замовником права на односторонню відмову від договору підряду визначено положеннями частин 2- статті 849, частини 2 статті 852, частиною 3 статті 858 Цивільного кодексу України.
Так, права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої: - замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті); - якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті); - якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті); - замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).
Як вказує Верховний Суд в зазначеній вище постанові, правовий аналіз частин 2-4 статті 849 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.
Так, частинами 2, 3 вказаної статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначених законодавством умов, при цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника. Натомість частина 4 зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору (без будь-яких причин та умов), але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.
Отже, в залежності від підстави розірвання договору підряду настають різні правові наслідки захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання.
Як встановлено судом, згідно з претензією від 10.05.2022 року позивач повідомив відповідача про відмову від договору підряду у наступному, а згідно з повідомленням від 28.06.2022 року, замовник в односторонньому порядку відмовився від Договору підряду на підставі ч.2 ст.849 ЦК України, яка ґрунтується на безумовному праві замовника відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, з огляду на те, що відповідач (підрядник) не приступив до виконання умов Договору та не розпочав роботу по виготовленню виробу.
Оскільки позивач на виконання умов Договору підряду 14.02.2022 року здійснив оплату 70% від вартості виробу в сумі 210000 грн., то у випадку відмови в односторонньому порядку від Договору підряду на підставі ч.2 ст.849 ЦК України, він має право вимагати від підрядника відшкодування збитків у вказаній сумі, враховуючи, що ТОВ «ГЕПАРД БК» у строк, встановлений у Договорі, не виконав своє зобов`язання щодо виготовлення модульної конструкції.
Збитками у даному випадку є сплачений позивачем платіж в розмірі 210000 грн. за п.2.2. Договору підряду №2022/02/14 від 14.02.2022 року.
З правового висновку ВС у проаналізованій вище постанові від 25.02.2021 року у справі №904/7804/16 вбачається, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків і причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях немає вини у заподіянні збитків.
Суд встановив наявність складу цивільного правопорушення у діях відповідача ТОВ «ГЕПАРД БК» договірних зобов`язань, зокрема, протиправна поведінка відповідача полягає у невиконанні ним зобов`язання за Договором підряду взагалі, чим заподіяно збитків у розмірі 210000 грн., наявний причинного зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними збитками, та наявна вина відповідача, яка полягає в ухиленні від виконання договірних зобов`язань.
Таким чином, вказані збитки в сумі 210000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Суд вважає, що внаслідок невиконання ТОВ «ГЕПАРД БК» своїх зобов`язань за договором підряду позивачеві ОСОБА_1 , як споживачеві послуг підряду, заподіяно моральної шкоди.
Моральна шкода, яка заподіяна ОСОБА_1 протиправною бездіяльністю відповідача, полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього з боку відповідача, який, отримавши грошові кошти в сумі 210000 грн. в якості оплати 70% вартості виробу, не приступив до його виготовлення, у зв`язку із чим позивач не отримав ні виробу, ні повернення грошових коштів на вимогу від 10.05.2022 року та від 28.06.2022 року, що змусило його змінити свій звичний спосіб життя через моральні страждання.
Так, позивач внаслідок невиконання умов Договору підряду відповідачем не міг ні використовувати модульну конструкцію для задоволення особистих життєвих потреб у зв`язку із її не виготовленням відповідачем, та, до того ж, не міг використовувати власні грошові кошти, які сплатив на рахунок відповідача за умовами Договору підряду.
Вказані, встановлені в судовому засіданні факти, неминуче викликають зміни у звичному укладі, способі життя, роботи та спілкування позивача, що не спростовано відповідачем, який не надіслав відзиву на позовну заяву.
Так, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).
Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.
Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).
Відтак, судом встановлено, що права позивача порушені відповідачем та підлягають поновленню шляхом задоволення позову як в частині стягнення збитків, так і в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки обставини заподіяння збитків та моральної шкоди підтверджені належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами, що проаналізовані вище.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
Встановлені судом цивільні правовідносини виконання сторонами умов укладеного договору підряду та відшкодування стороною, яка порушила зобов`язання за вказаним договором, завданих цим збитків іншій стороні, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів».
Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною 1 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої…; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.п.2, 3 ч.2 ст.23 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст.23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 (з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.
У ч.1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст.527 ЦК України).
Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків (ч.3 ст.612 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (ч.ч.1, 3 ст.615 ЦК України).
Згідно з вимогами ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно з положеннями ч.ч.1, 3 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України).
Згідно з положеннями ч.1 ст.846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Статтею 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ст.865 ЦК України).
Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Пунктом 22 ч.1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
VІ. Висновки суду
Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом.
Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.
Оскільки факт завдання ОСОБА_1 збитків внаслідок невиконання ТОВ «ГЕПАРД БК» умов договору підряду №2022/02/14 від 14.02.2022 року доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими вище, то право позивача щодо стягнення з відповідача збитків у сумі 210000 грн., підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову.
Крім того, підлягає судовому захисту право позивача на стягнення моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду.
Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову у повному обсязі, тоді як відповідачем доказів на спростування позовних вимог до суду не надано.
VІІ. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
При зверненні до суду з означеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати.
Так, відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3300 грн., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України).
Частиною 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
Таким чином, витрати на надання професійної правничої допомоги фактично понесені позивачем і документально підтверджені.
Суд враховує те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) щодо надання правничої допомоги вбачається, що у послуги, наданні адвокатом позивачу, включено послуги, які, згідно із ст.19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є видами адвокатської діяльності, тому суд вважає, що вони повинні враховуватися при розподілі судових витрат, зокрема, їх слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 43, 76-81, 83, 83, 84, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 281, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. ст.11, 15, 16, 22, 23, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 623, 629, 651, 837, 843, 849, 865, 1167 ЦК України, ст.ст.1, 1-1, 10, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головчук Віталій Анатолійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ» про стягнення збитків задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ» на користь ОСОБА_1 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень.
Розподіл судових витрат
Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України (ст.283 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 01.12.2005 року Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ», місцезнаходження: с. Плебанівка Жмеринського району Вінницької області, вул. Подільська, буд.10, поштовий індекс: 23510, ідентифікаційний код за .

Повний текст рішення складено 21.10.2022 року.

Суддя: