Провадження № 2/742/262/22
Єдиний унікальний № 742/4322/21
25 серпня 2022 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: головний державний виконавець Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Глущенко Інна Петрівна, Прилуцька філія ТОВ «Торговий Альянс», ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: головний державний виконавець Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Глущенко Інна Петрівна, Прилуцька філія ТОВ «Торговий Альянс», ОСОБА_3 , про визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту. В обґрунтування позову зазначила, що 17 серпня 2020 року вона уклала договір купівлі-продажу транспортного засобу Chevrolet Lacetti, 2007 року, кузов НОМЕР_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Альянс, який діяв відповідно до договору комісії 6153/20/4452 від 17 серпня 2020 року укладеного з ОСОБА_2 . На виконання цього договору, товариство передало позивачу автомобіль, технічні документи на транспортний засіб та ключі від нього, а позивач сплатила його вартість безпосередньо власнику ОСОБА_2 відповідно до умов цього договору. В період з 17.08.2020 року по даний час, позивач фактично володіє транспортним засобом, але переоформлення на себе права власності на нього в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС не здійснила. У вересні 2021 року вона дізналася, що належний їй автомобіль перебуває під арештом, в рамках виконавчого провадження №60324644 відкритого державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Глущенко І.П. про примусове виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини на користь матері ОСОБА_4 . Вважає порушеними її права, як власника автомобіля, а тому, звертаючись до суду, просить визнати за нею право власності на спірний автомобіль та зняти з нього арешт.
Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно її письмової заяви просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та рекомендованим поштовим відправленням, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою: АДРЕСА_1 . Місце ж проживання відповідача ОСОБА_2 , 1991 року народження, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 30 травня 2022 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.62).
Третя особа представник Прилуцької філії ТОВ «Торговий Альянс» в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви директора товариства Страх В.В. просить суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують.
Третя особа головний державний виконавець Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Глущенко І.П. в судове засідання не з`явилася, проте попередньо нею надано матеріали виконавчого провадження №60324644 про примусове виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини на користь матері ОСОБА_4 .
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про поважність причини своєї неявки.
У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до переконання про необґрунтованість заявлених вимог і необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).
Таким чином, стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, який означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 12 листопада 2019 року власником автомобіля марки Chevrolet Lacetti, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 (а.с.12).
17 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_2 (Комітент) та Прилуцька філія ТОВ «Торговий Альянс» в особі директора Страх В.В. (Комісіонер) уклали Договір комісії №6153/20/4452, відповідно до якого Комісіонер зобов`язався за дорученням Комітента та винагороду, здійснити від свого імені угоду з продажу транспортного засобу марки Chevrolet Lacetti, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.13-14).
Згідно пункту 6.1 розділу 6 вказаного договору, Комітент гарантує, що майно, яке надійшло до Комісіонера від Комітента є власністю останнього. До моменту укладення договору автомобіль не відчужений, не закладений, в спорі і під арештом не перебуває.
Того ж дня, між Прилуцькою філією ТОВ «Торговий Альянс» в особі директора Страх В.В., який діяв на підставі договору комісії 6153/20/4452 від 17.08.2020 року укладеного з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого в момент його підписання позивач передає 144 120,00 гривень, а товариство передає покупцю автомобіль, технічні документи на транспортний засіб та ключі від нього. В розділі 1 даного Договору вказано, що «відповідно до гарантій власника, автомобіль нічим не обтяжений, не знаходиться в заставі, під арештом» (а.с.15-16).
17.08.2020 року був також складений акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6153/20/4452, згідно якого проведено огляд технічного стану, комплектності та оцінку транспортного засобу і висновок технічного стану транспортного засобу марки Chevrolet Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_3 був задовільний (а.с.18).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; інші юридичні факти (пункти 1, 4 частини другої статті 11 ЦК України).
Згідно з частинами першою, другою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ч. ч. 1, 4, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно укладеного в простій письмовій формі 17 серпня 2020 року Договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Chevrolet Lacetti, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль власника під арештом не знаходився, що не відповідало дійсності, адже 10 липня 2020 року за фізичною особою ОСОБА_2 зареєстровано публічне обтяження податкова застава, тобто на момент укладення правочину даний транспортний засіб перебував під арештом і дані обмеження були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачене Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що може свідчити про недобросовісність дій власника транспортного засобу та може слугувати підставою для визнання недійсним правочину щодо відчуження майна, яке перебуває під арештом. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.
Однією з засад цивільного законодавства України, відповідно до п.п. 3, 5, 6 ст. 3 ЦК України є: свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.
З огляду на те, що відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажу транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі по тексту - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.
У ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції МВС України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Верховний суд у складі судів Касаційного цивільного суду виніс рішення щодо того, з якого моменту виникає право власності на автомобіль.
Так, за позицією Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №683/2694/16-ц, право власності на транспортний засіб виникає лише з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, то, згідно з ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Так само, Порядком встановлено обов`язок власників ТЗ та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Таким чином, лише договір купівлі-продажу без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.
За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
З огляду на те, що укладений 17 серпня 2020 року договір купівлі-продажу транспортного засобу Chevrolet Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_3 не був належно оформлений і відповідно виникають питання щодо правомірності правочину, позивач не є власником спірного майна, оскільки не набув на нього у встановленому законодавством порядку право власності, на відповідний автомобіль накладено арешт, що виключає можливість його реєстрації за позивачем, суд приходить до висновку, що правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірний транспортний засіб в порядку ст. 392 ЦК України відсутні.
Що стосується позовних вимог щодо зняття арешту з транспортного засобу марки Chevrolet Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_3 , суд зазначає, що, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на вказаний автомобіль за позивачем, суд відмовляє й у задоволенні позовних вимог щодо зняття арешту, оскільки ОСОБА_1 , не будучи власником спірного автомобіля, є неналежним позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 280-282, 284, 352, 354-355 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: головний державний виконавець Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Глущенко Інна Петрівна, Прилуцька філія ТОВ «Торговий Альянс», ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО