Справа № 134/2263/21
Провадження № 2/134/84/2022
УХВАЛА

іменем України

21 вересня 2022 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді; Лабая О.В., з участю секретаря: Цибуляк А.С. представника позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: ОСОБА_2 представника третьої особи: Панасюка В.Б.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Крижопільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крижопільського районного суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Відповідача в підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Лукавський І.А. заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі поданих заяв відповідачем ОСОБА_6 про закриття провадження по справі в частині позовних за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Крижопільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування клопотання зазначає, що між ним та позивачем відсутній предмет спору, оскільки неодноразово пропонував приватизувати земельну ділянку та виділити в натурі частки, які належать кожному з співвласників пропорційно часткам в праві власності на будівлю, що розташована на ній та готовий вчинити всі необхідні дії для виготовлення відповідної технічної документації, приватизації та розподілу земельної ділянки, яку позивач вважає спірною. Про згоду співвідповідачів на ці дії свідчить і те, що дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою наданий рішенням Крижопільської селищної ради за спільною заявою всіх співвласників в тому числі і його. Оскільки, він визнає право ОСОБА_3 на приватизацію та виділення його частки з земельної ділянки, не вчиняє жодних перешкод в здійсненні цього права, більш того, готовий сприяти цьому, тому вважає, що відсутній предмет спору.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Лукавський І.А. клопотання підтримав, просив його задовольнити, в обґрунтування своїх доводів заначив, що спору між позивачем та відповідачем відсутній, оскільки позивач ОСОБА_3 за адресою домоволодіння не проживає, а інші співвласники нерухомого майна спільно користуються земельною ділянкою, жодних перешкод у зверненні позивача до органу місцевого самоврядування, щодо виділення земельної ділянки для обслуговування йому належного на праві власності нерухомого майна не створює.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до Крижопільського районного суду надіслав заяву про проведення підготовчого засідання в справі та її судовий розгляд за його відсутності та врахування позиції викладених в заявах про закриття провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Представник третьої особи Крижопільської селищної ради адвокат Панасюк В.Б. в судовому засіданні підтримав клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , та заяви відповідача ОСОБА_6 , надав пояснення, позивач ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися до Крижопільської селищної ради, щодо виділення земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна.

Оглянувши матеріали цивільної справи суд вважає, що клопотання не є підставним та у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України (норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року.

Матеріальний аспект захисту охоплює й положення глави 3 ЦК, в якій йдеться саме про захист цивільних прав та інтересів.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Значно складнішою є ситуація з визначенням інтересу, оскільки в законодавчих актах не дається його визначення. Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Визначеними ст. 3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, є:

1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини;

2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом;

3) свобода договору;

4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом;

5) судовий захист цивільного права та інтересу;

6) справедливість, добросовісність та розумність.

Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, відтак, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Сторони в судовому засіданні не надали належних та допустимих доказів, що сторони врегулювали порядок користування земельною ділянкою поза судовому порядку, чи настання фактичних обставин, щодо відсутності неврегульованих питань.

Враховуючи, що на момент подання позову спір існував, як і існує на момент розгляду справи, відсутні підстави для закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відтак, судовий розгляд справи має бути продовжений.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: ) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, закриття провадження у справі, суд порушив би право позивача на судовий захист.

Відтак, у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 255 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Крижопільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Повний текс ухвали суду виготовлений 26 вересня 2022 року.

Суддя