ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 684/65/22

Провадження № 22-ц/4820/1461/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.

за участю: апелянта ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 адвоката Бацюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2022 року (суддя Гринчук С.М.) за позовом ОСОБА_1 до Старосинявської селищної ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старосинявської селищної ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_5 . Після розірвання шлюбу між батьками у 1996 року позивач, його брат та сестра залишилися проживати з матір`ю, батько проживав в с. Іванківці Старосинявського району Хмельнцької області, інших дітей у батька не було, у шлюбі не перебував.

Після повноліття позивач з братом прізвище батька « ОСОБА_6 » змінили на прізвище матері « ОСОБА_7 ».

Спадкова справа щодо майна покійного батька не відкривалась, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру.

Звернувшись із заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому не було відомо про наявність у батька спадкового майна; про наявність такого майна йому лише нещодавно повідомила мати, що у батька було майно, а саме: будинок та земельна ділянка.

У зв`язку з цим позивач просив суд визначити йому додатковий тримісячний строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 .

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2022 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено ОСОБА_2 , оскільки встановлено, що в провадженні Старосинявського районного суду перебуває цивільна справа №684/32/22 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу заявниці та померлого ОСОБА_5 . Вирішення цього питання ОСОБА_2 потрібно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Старосинявської селищної ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що надані суду докази в їх сукупності свідчать про те, що позивач не довів існування перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_5 протягом шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України. ОСОБА_1 не довів також того, що наведені ним причини пропуску вказаного строку пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а тому суд розцінив їх як такі, що не є поважними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність рішення суду нормам процесуального права та матеріального права, а також фактичним обставинам справи, просить рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги іншу практику Верховного Суду, відмінну від тієї, на яку послався суд у рішенні. Судом не взято до уваги конкретність кожного окремого випадку.

Апелянт наголошує, що ним пропущений строк для прийняття спадщини та звернення до нотаріуса з поважних причин, через необізнаність про наявність спадкового майна.

Відповідачі по справі (інші діти померлого батька) не заперечували проти задоволення позовних вимог та в подальшому спадкуванні позивачем майна батька. Інших спадкоємців першої черги за законом у батька не було.

В апеляційній скарзі зазначено, що звертаючись до суду позивач послався на причину пропуску строку, зазначаючи, що батьки розлучені давно, ще у 1996 році, всі діти почали проживати з матір`ю, оскільки батько з ними не спілкувався. Проте, через певний час батько з дітьми почав спілкуватись, діти надавали допомогу батькові, хоча ніколи не говорили про наявне батькове майно. Про наявність спадкового майна повідомила мати лише цього року, що і підтвердив голова села Іванківці Хмельницького (Старосинявського) району Хмельницької області.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , представник Старосинявської селищної ради в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник третьої особи, ОСОБА_8 , в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 04 грудня 2007 року (а. с. 7).

Шлюб між батьками позивача розірвано 08 лютого 1996 року, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 18 червня 1998 року (а. с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 від 04 грудня 2007 року, позивач змінив ім`я на ОСОБА_1 (а. с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26 травня 2009 року (а. с. 10).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заведена, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ, виданим 18 січня 2022 року за № 68135961 (а. с. 11) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ, виданою 24 травня 2022 року (а. с. 73).

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, що стало підставою для його звернення за захистом своїх прав до суду (а. с. 13).

Так, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України с падщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

За змістом цього положення та як вказує судова практика, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, зокрема, тривала хвороба спадкоємця; перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 20 липня 2022 року у справі №953/1796/21, у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року в справі №759/1510/21 (провадження № 61-17491св21).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85цс12 від 26.09.2012, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтував свої позовні вимоги переважно тим, що після розлучення батьків, його батько проживав в іншому населеному пункті, інших дітей в останнього не було, у шлюбі не перебував; ОСОБА_1 не було відомо про наявність у батька спадкового майна, зокрема, будинку та земельної ділянки; про наявність такого майна йому лише нещодавно повідомила мати.

Однак, незнання апелянта про те, що в його батька було у власності нерухоме майно, а саме будинок та земельна ділянка, не можуть бути підставою для задоволення позову. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який, відмовляючи у задоволенні позову, зазначив, що позивач не довів існування перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_5 протягом шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, не довів також те, що наведені ним причини пропуску вказаного строку пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а тому суд розцінив їх як такі, що не є поважними.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відповідачі по справі (інші діти померлого батька) не заперечували проти задоволення позовних вимог та в подальшому спадкуванні позивачем майна батька, висновків суду не спростовують та не свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини, тому що не розцінюються як об`єктивні непереборні труднощі для вчинення дій для прийняття спадщини.

Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, що є підставою позову та яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2022 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк