СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/186/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться вказана цивільна справа.

04.10.2022 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову у справі, в якій позивач просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю, до вирішення справи по суті, шляхом визначення часу спілкування малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 щотижня з 16 год 30 хв. кожного понеділка до 18:00 годин кожної п`ятниці.

Заява обґрунтована тим, що увесь проміжок часу після припинення фактичних шлюбних відносин, а саме з березня 2021 року по 12 червня 2022 року, постійним місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 була адреса місця проживання матері - АДРЕСА_1 . Зазначає, що при бажанні відповідача забирати на вихідні дні малолітню дитину, позивач не чинила перешкод та надавала відповідачу безперешкодну можливість приймати участь у вихованні спільного сина. За усною домовленістю між батьками, відповідач брав на вихідні малолітнього ОСОБА_4 з метою спілкування та участі у вихованні. Взявши в котрий раз малолітню дитину на вихідні, ОСОБА_3 не повернув малолітнього ОСОБА_4 позивачу. Зазначені обставини мали місце 12.06.2022 року. Між позивачем та відповідачем на даний час існує спір щодо визначення місця проживання дитини, яка станом на момент звернення з позовом до суду проживає разом з батьком. Відтак, оскільки позивачу чиняться перешкоди у спілкування з дитиною, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansenv. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Відповідно до приписів статей 141,153 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини 1- 3 статті 157 СК України).

Вирішуючи питання про необхідність застосування заходів забезпечення позову, встановлено, що між сторонами справи склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача регулярно спілкуватися з дитиною.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Про необхідність та важливість контакту дітей з кожним із батьків під час тривання судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дітей неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ.

Так, у рішенні від 04 вересня 2018 року "Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії" (заява № 6221/14) ЄСПЛ вважав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі, зі встановленням графіку відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, а тому допустимим є встановлення такого графіку до закінчення розгляду справи по суті, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції щодо права на повагу до його приватного i сімейного життя.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що мати, яка проживає окремо від дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дітей і таке спілкування відбувається саме в інтересах дітей.

Зважаючи на встановлені обставини, суддя дійшов до переконання про можливість забезпечення позову у даній справі шляхом встановлення зустрічей позивача з малолітньою дитиною, однак запропонований графік зустрічей позивачем, з урахуванням кількості часу перебування малолітньої дитини ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_1 буде порушувати принцип рівності прав батьків, що надасть можливість матері проводити значно більше часу з дітьми та протягом календарного місяця становить приблизно 20 днів, а для батька - 10, що суперечить принципам справедливої рівноваги.

Однак, з метою запобігання втрати емоційного контакту матері з малолітніми дітьми й погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дітей, суд вважає за необхідне застосування заходу забезпечення позову у спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про доцільність забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без участі батька - ОСОБА_3 наступним чином: - щотижня у будні дні: з 07 год. 30 хв. кожної п`ятниці до 10 год. 00 хв. кожної суботи;

- щомісячно у вихідні дні: з 10 год. 00 хв. кожної першої суботи до 20 год. 00 хв. кожної першої неділі та з 10 год. 00 хв. кожної третьої суботи до 20 год. 00 хв. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10 год. 00 хв. кожної п`ятої суботи до 20 год. 00 хв. кожної п`ятої неділі.

Зобов`язати батька - ОСОБА_3 у дні та години, які визначені для побачень, не чинити перешкод у спілкуванні та проведенні часу дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258 - 261 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Глевахівської селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю - задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову наступним шляхом, визначення місця та часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) без участі батька ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) наступним чином:

- щотижня у будні дні: з 07 год. 30 хв. кожної п`ятниці до 10 год. 00 хв. кожної суботи;

- щомісячно у вихідні дні: з 10 год. 00 хв. кожної першої суботи до 20 год. 00 хв. кожної першої неділі та з 10 год. 00 хв. кожної третьої суботи до 20 год. 00 хв. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10 год. 00 хв. кожної п`ятої суботи до 20 год. 00 хв. кожної п`ятої неділі.

Зобов`язати батька - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця прожмвання: АДРЕСА_3 ) у дні та години, які визначені для побачень, не чинити перешкод у спілкуванні та проведенні часу дітей разом з матір`ю.

У задволенні заяви у іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Журибеда