Справа № 346/3139/17
Провадження № 22-ц/4808/300/22
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Томин
У Х В А Л А

20 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Томин О.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Девляшевського В.А.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гринів Яни Василівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому просила визнати за нею право власності на: 1/2 частину нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 загальною площею 1017,9 м кв.; 1/2 частину незавершеного нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 , загальною площею 300 м2; стягнути на її користь з відповідача: половину вартості за проведений ремонт у житловому будинку по АДРЕСА_2 у сумі 200000 гривень; половину вартості за обладнання в сумі 197707 гривень; половину вартості за автомобіль марки Мерседес Спрінтер, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , в сумі 117090 гривень, а також стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 пред`явив зустрічний позов, в якому просив в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право особистої власності на нежитлове приміщення виробничо-виставкового комплексу площею 1017,9 кв.м у АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_1 в його користь 1/2 частину вартості внесеного майна нежитлової будівлі по АДРЕСА_3 згідно висновку експертизи. В задоволенні позову ОСОБА_1 про поділ майна подружжя просив відмовити.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано нежитлове приміщення виробничо-виставкового комплексу площею 1017,9 м.кв. ринковою вартістю 7046668,00 грн. спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину даного нежитлового приміщення, виділивши в натурі 1/2 її частини, що складається з наступних приміщень (додаток 3 до Висновку експерта №3683-3684 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі №346/3139/17 складеного 19.04.2019 року) - 1-й поверх: 1 - вестибюль площею 32,00 м.кв; 2а - виставковий зал площею 28,05 м.кв.; 19 - склад площею 55,20 м.кв. 2-й поверх: всі приміщення 2-го поверху. Загальна площа приміщень становить 508,95 м.кв., що відповідає ідеальній частці. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину даного нежитлового приміщення, виділивши в натурі 1/2 його частину, що складається з наступних приміщень (додаток 3 до Висновку експерта №3683-3684 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі №346/3139/17 складеного 19.04.2019 року) - 1-й поверх: 2б - виставковий зал площею 24,75 м.кв.; 3 - санвузол площею 1,90 м.кв.; 4 - кладова площею 1,90 м.кв.; 5 - коридор площею 3,10 м.кв.; 6 - приміщення площею 13,40 м.кв.; 7 - виставковий зал площею 28,50 м.кв.; 8 - кабінет площею 12,80 м.кв.; 9 - кладова площею 3,70 м.кв.; 10 - кладова площею 1,90 м.кв.; 11 - майстерня площею 74,10 м.кв.; 12 - майстерня площею 236,70 м.кв.; 13 - майстерня площею 25,20 м.кв.; 14 - приміщення площею 14,40 м.кв.; 15 - кладова площею 9,40 м.кв.; 16 - дільниця пакування площею 36,70 м.кв.; 17 - туалет площею 2,20 м.кв.; 18 - паливна площею 8,30 м.кв. Загальна площа приміщень, що пропонується другому співвласнику 1/2 частки, становить 508,95 м.кв., що відповідає його ідеальній частці. Зобов`язано сторін провести наступні переобладнання та перепланування: між приміщеннями під літ. 16 та 19 на 1-му поверсі закласти прорізи; між приміщеннями під літ 7 та 2а на 1-му поверсі закласти прорізи; в місці «межа розподілу» (див. Додаток 3 до Висновку) влаштувати нову перегородку або стіну; з приміщення під літ. 2б влаштувати дверний проріз на місці існуючого віконного. Висновок експерта №3683-3684 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі №346/3139/17 є невід`ємною частиною цього рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачених 4000 грн. судового збору та 12870 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи. В решті позову відмовлено. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалами Івано-Франківського апеляційного суду від 11.01.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 жовтня 2021 року, а ухвалою від 31.01.2022 року справу призначено до розгляду в Івано-Франківському апеляційному суді на 02.03.2022 року на 11:30 год.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із клопотанням апелянта про відкладення розгляду справи та запровадженням воєнного стану в країні, неявкою сторін в судові засідання.

Наступне судове засідання призначено на 03.10.2022 року на 09:30 год.

19.09.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Гринів Я.В. подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на нежитлове приміщення загальною площею 1017,9 кв.м. в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Дана заява обґрунтована тим, що вказане нежитлове приміщення, на яке заявник просить накласти арешт, є предметом спору у даній справі. Оскаржуваним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20 жовтня 2021 року право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на це майно. Розгляд справи триває в Івано-Франківському апеляційному суді. Однак на даний час існує реальна загроза того, що відповідач ОСОБА_2 відчужить таке нежитлове приміщення, оскільки виставив його на продаж, що підтверджується скріншотом оголошення про продаж на одному з сайтів. В свою чергу відчуження даного майна відповідачем унеможливить виконання рішення по справі. Крім того забезпечення позову є тимчасовим обмеженням на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно. А вказаний вид забезпечення позову пов`язаний із предметом позовної вимоги.

Перевіривши доводи заявника, судом встановлено підстави для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік видів забезпечення позову визначений у ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Зокрема, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20), постанові Верховного Суду від 24.04.2020 року у справі №753/20440/18 (№61-6989ск20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Обґрунтовуючи подане клопотання, заявник посилалась на те, що відповідач ОСОБА_2 намагається відчужити нежитлове приміщення загальною площею 1017,9 кв.м. в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної сумісної власності подружжя, і яке є предметом спору у справі, що розглядається. В свою чергу відчуження даного майна відповідачем унеможливить виконання рішення по справі.

Вказані обставини підтверджуються долученим до заяви скріншотом оголошення про продаж спірного майна.

Таким чином судом встановлено, що спір щодо вказаного нерухомого майна реально існує, як існує і можливість його відчуження відповідачем.

А тому внаслідок незабезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення у майбутньому виконання можливого судового рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.

Враховуючи те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав учасників справи.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260-261, 381, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гринів Яни Василівни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 1017,9 кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити учасникам справи, а також для виконання до Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Головуюча: О.О. Томин

Судді: О.В. Пнівчук

В.А. Девляшевський