ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5520/22 Справа № 206/5786/21 Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2022 року

по цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2 , позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 19 вересня 2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ. та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/1796437, забезпечений транспортний засіб марки «Ореl», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 10 травня 2020 року на автодорозі Е105/1418 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Ореl», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП. Згідно з умовами полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/1796437, на підставі страхового акту № 20.1 від 14 травня 2020 року, заяви на виплату страхового відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 90 289,22 грн. ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. сплачено за ремонт автомобіля марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , страхове відшкодування в розмірі 90 289,22 грн. ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. зверталось до ОСОБА_1 з метою досудового врегулювання спору із претензією про відшкодування збитків, проте остання відмовилась виконувати вимоги претензії. 14 травня 2021 року між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ СК Ю.ЕС.АЙ. укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ФОП ОСОБА_5 01 грудня 2021 року між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги, на підставі якого право грошової вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ФОП ОСОБА_2 . Оскільки ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. має право зворотної вимоги (регресу) до останньої.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь 90 289,22 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 90 289,22 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу відповідача без задоволення.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони по справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції установлено, що 19 вересня 2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ. та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/1796437, забезпечений транспортний засіб марки «Ореl», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6).

10 травня 2020 року на автодорозі Е105/1418 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Ореl», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , що підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2020 року у справі № 183/2724/20 від 06 липня 2020 року. Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2020 року (а.с.7-11).

07 липня 2020 року ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. складено страховий акт № 20.1, розрахунок страхового відшкодування, в яких визначено розмір страхового відшкодування 90 289,22 грн. ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. за пошкоджений транспортний засіб виплачено ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 90 289,22 грн., на підтвердження чого долучено відповідні платіжні доручення, а саме № 14946 від 01 вересня 2020 року в сумі 10 000,00 грн., № 15044 від 02 вересня 2020 року в сумі 20 000,00 грн., № 15151 від 03 вересня в сумі 20 000,00 грн., № 15379 від 04 вересня 2020 року в сумі 20 000,00 грн., № 15514 від 07 вересня 2020 року в сумі 20 289,22 грн. (а.с.15-21).

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1/АК від 14 травня 2021 року ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. відступило право вимоги, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_5 перейшло право вимоги до боржників, згідно з реєстру прав вимог (додаток 1 до договору), зокрема, до ОСОБА_1 (а.с.38-43).

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1/1/АК від 01 грудня 2021 року ФОП ОСОБА_5 відступив право вимоги, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_2 перейшло право вимоги до боржників, згідно з реєстру прав вимог (додаток 1 до договору), зокрема, до ОСОБА_1 (а.с.46-50).

Враховуючи викладене, на теперішній час відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1/1/АК від 01 грудня 2021 року відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку зі зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни первісного кредитора ФОП ОСОБА_5 на нового кредитора правонаступника ФОП ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки страховик здійснив виплату потерпілому шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, а відповідач у порушення вищевказаних норм закону перебувала у момент дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння, то до позивачки перейшло право вимоги до відповідача, як завдавача шкоди, у регресному порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ЦК України та іншими законодавчими актами.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України та підпунктом 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю: 1) не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки та за умов, визначених цим законом; 2) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_1 90 289,22 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Встановивши наведені вище обставини, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним у справі доказам та дійшов обґрунтованих висновків, що до позивачки перейшло право вимоги до відповідача, як завдавача шкоди, у регресному порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що оспорювані договори відступлення права вимоги від 14 травня 2021 року та 01 грудня 2021 року є договорами факторингу і суперечить статті 1079 ЦК України, статті 4 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, оскільки такий договір може бути укладений лише з фінансовою установою, проте ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_2 не є фінансовими установами та не мають відповідної ліцензії на здійснення факторингових операцій, а тому вказані договори є недійсними, колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, за полісом № АО/1796437 від 20 вересня 2019 року, 19 вересня 2019 року між ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. (страховик) та ОСОБА_6 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким було забезпечено транспортний засіб марки «Ореl Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа №183/2727/20) від 29 липня 2020 року, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме за те, що остання, керувала автомобілем марки «Ореl Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 183/2724/20) від 06 липня 2020 року, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме за те, що остання 10 травня 2020 року, керуючи автомобілем марки «Ореl Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустила порушення п.п. 1.3, 1.5, 10.1 ПДР та допустила зіткнення з автомобілем марки «Ореl Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 19 травня 2020 року, ОСОБА_3 повідомив ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. про ДТП, яка мала місце 10 травня 2020 року.

За заявою від 19 травня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. про відшкодування витрат, пов`язаних з пошкодженням майна автомобіля марки «Ореl Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , розмір яких за розрахунком страхового відшкодування становить 90 289,22 грн.

14 травня 2021 року між ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. (первісний кредитор) та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 1/АК, за умовами якого новий кредитор набуває права вимоги за укладеними договорами страхування і понесеними судовими витратами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошті у сумі, що дорівнює ціні договору. За вказаним договором ТДВ СК Ю.ЕС.АЙ. отримало від ФОП ОСОБА_5 фінансування в розмірі 100 785,76 грн., а ФОП ОСОБА_5 , в свою чергу, набув право одержання прибутку у формі різниці між загальним розміром (реальною вартістю) права вимоги, що відступається (14 096 427,54 грн.) і ціною вимоги, що передбачена договором про відступлення права вимоги (100 785,76 грн.).

01 грудня 2021 року між суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 (первісний кредитор) та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 1/1/АК, за умовами якого новий кредитор набуває права вимоги за укладеними договорами страхування і понесеними судовими витратами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошті у сумі, що дорівнює ціні договору. За вказаним договором ФОП ОСОБА_5 отримав фінансування в розмірі 25 000,00 грн., а ФОП ОСОБА_2 , в свою чергу, набула право одержання прибутку у формі різниці між загальним розміром (реальною вартістю) права вимоги, що відступається (5 153 798,14 грн.) і ціною вимоги, що передбачена договором про відступлення права вимоги (25 000,00 грн.).

За додатками № 1/АК, № 1/1/АК до договорів про відступлення права вимоги, які є частинами договорів, відбулося відступлення щодо № справи РС/20.1/1, де страхувальником значиться ОСОБА_6 , дата випадку 10 травня 2020 року, боржником ОСОБА_1 , сума боргу 90 289,22 грн.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним.

У останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу, оскільки частина третя статті 656 ЦК України передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.

Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203 ЦК України зумовлює його недійсність.

З огляду на наведене, факторинг передбачає наявність одночасно трьох обов`язкових умов: первинний кредитор поступається новому кредиторові грошовою вимогою в цілях здобуття фінансування; новий кредитор сплачує первинному кредитору як компенсацію певну грошову суму (фінансування); новий кредитор отримує плату за користування грошовими коштами, наданими первинному кредиторові. Способи визначення доходу нового кредитора можуть бути різними: знижка з вартості боргу, відсотки, комісійні, їх поєднання.

Відсутність цих ознак при відступленні права вимоги вказують на те, що має місце цесія або договір купівлі-продажу права грошової вимоги (стаття 656 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 591/4552/17 (провадження № 61-46099св18), від 27 березня 2019 року у справі № 755/5751/17 (провадження № 61-34730св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 128/639/17 (провадження № 61-45112св18).

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38)).

Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, але й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг умови (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункт 48)).

Якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору властиві як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункт 51)).

Разом з тим, якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункт 57)).

Отже, оскаржувані договори № 1/1/АК від 01 грудня 2021 року та № 1/АК від 14 травня 2021 року за своїми ознаками є договорами відступлення права вимоги. ФОП ОСОБА_5 , а потім ФОП ОСОБА_2 набули лише право вимагати виконання зобов`язань за договором страхування в порядку регресу. Отже, такі договори не можна кваліфікувати як договори факторингу. Вони є змішаними, бо містять елементи різних договорів (частина друга статті 628 ЦК України), зокрема ознаки договору купівлі-продажу права вимоги (продавець продав, а покупець придбав право вимоги) і договору відступлення права вимоги (цесії) (первісний кредитор передав право вимоги новому кредитору).

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 191/3904/18.

Таким чином, набуття права вимоги до боржника про відшкодування шкоди в порядку регресу не суперечить ознакам та змісту договору цесії.

Отже, аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи по суті, у значній мірі зводяться до необхідності переоцінки доказів.

Відповідно до статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочним рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 15 вересня 2022 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко