Справа № 570/3261/22
Номер провадження 2/570/1021/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (як орган опіки та піклування) Мельник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (підготовче судове засідання) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 вересня 2004 року уклав шлюб з ОСОБА_2 . Однак, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, разом з відповідачкою не проживають. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що ОСОБА_4 спілкуватися та бачитися з матір`ю категорично не бажає. Після спілкування з матір`ю дитина перебуває у нервовому напруженні та постійно плаче. Зважаючи на те, що мати дитини проявляє бездіяльність щодо виховання доньки, відмовляється розмовляти з нею, не бере участі у її вихованні та утриманні, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити, позбавивши батьківських прав відповідачку стосовно її доньки ОСОБА_4 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що донька ОСОБА_5 постійно проживає з ним, перебуває на його утриманні. Матір дитини фактично самоусунулася від материнських обов`язків, не бере участі у її вихованні та утримання; вони проживають окремо. Дитина не чекає зустрічей з матір`ю, а після їхнього спілкування дитина перебуває у нервовому напруженні та постійно плаче. Дані умови шкодять інтересам дитини. Тому просить позов задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Також зазначила, що вона надала посвідчену нотаріально письмову згоду про позбавлення її батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4 .

Представник третьої особи Мельник Л.В. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав. Проти задоволення позову не заперечила.

Дослідивши надані матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 18 вересня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Нижньоселищенської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис №8. Однак, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені через постійні сімейні конфлікти, разом не проживають. Саме тому ОСОБА_1 було подано до Рівненського районного суду Рівненської області позов про розірвання шлюбу.

Від шлюбу з відповідачкою мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 спілкуватись та бачитись з матір`ю категорично не бажає, не чекає зустрічей з матір`ю, після спілкування з відповідачкою дитина перебуває у нервовому напруженні, плаче. Мати дитини проявляє бездіяльність щодо виховання доньки, відмовляється розмовляти з нею, не бере участь у її вихованні та утриманні. Отже, створились умови, які шкодять інтересам ОСОБА_4 . Відповідачка протягом тривалого часу влаштовувала сварки із донькою, не забезпечує її основні потреби ні побутові, ні додаткові; не проводить з нею спільний час; не бере участі в її лікуванні та оздоровленні та не цікавиться життям доньки. Поведінка матері не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини, саме тому необхідністю є позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав. До батька донька ставиться добре, довіряє йому, ставить у приклад та дослухається до нього. Позивач одноосібно займається вихованням дитини. Також, він постійно проводить з дитиною спільний час, любить її та самостійно забезпечує всі потреби дитини, сплачує за її навчання.

В матеріалах справи наявна посвідчена нотаріально письмова заява відповідачки про згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В судовому засіданні була заслухана дитина, яка пояснила, що мама не цікавиться її життям, не займається вихованням, не надає матеріальну допомогу. З метою налагодження стосунків вони відвідували психолога, але це не призвело до позитивних змін. Дитина бажає, щоб суд задоволив позов.

Отже, при розгляді справи були підтверджені доводи позивача про те, що відповідачка не цікавляться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не цікавиться її здоров`ям.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської обласьті, служба вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Позивач покликався на положення ст. 150-152, 155 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх праві та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обов`язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов`язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов`язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов`язку - виховувати дитину. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Як передбачено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. А згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд погоджується з тими доводами, які були наведені позивачем.

Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. Суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають до застосування норми законодавства, на які покликався позивач; і у суду немає підстав для їх незастосування.

Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідачки на його користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав - задоволити повністю.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 30, зроблений 16.08.2006 року Моршинською міською радою Львівської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 )

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 20 вересня 2022 р.