РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2022 р.

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К.Ш.,

за участю секретаря Бережного І.Ю.,

Справа № 545/4265/22

Номер провадження 2-о/545/129/22

заявник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що він є батьком ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Аланія Туреччина. Зареєструватись в єМалятко неможливо, оскільки факт народження відбувся на території Туреччини де одержали інтернаціональне свідоцтво про народження. Встановлення факту народження необхідне для реєстрації в єМалятко. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Аланія, Туреччина, мати ОСОБА_3 , 1991 року народження, громадянка України, батько ОСОБА_1 , 1989 року народження, громадянин України.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, наданий заявником телефонний номер не обслуговується, суд сприяв і вчинив усі заходи для забезпечення захисника правом розгляду справи з його участю в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог, зважаючи на таке:

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України визначені в статті 317 ЦПК України.

Так, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Починаючи з лютого 2014 року, Україна перебуває в стані збройного конфлікту внаслідок військової агресії з боку Російської Федерації (далі РФ), яка призвела до тимчасової окупації частини державної території в Донецькій та Луганській областях і Автономної Республіки Крим та міста Севастополь.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи (далі ПАРЄ) від 21 квітня 2016 року № 2122 дії РФ щодо частини територій Луганської та Донецької областей кваліфікуються як військова агресія, яка призводить до наступних порушень прав людини: катування, нелюдське поводження та приниження людської гідності, сексуальне насилля, незаконні арешти та відсутність доступу до справедливого суду. Інша Резолюція ПАРЄ стосовно «Політичних наслідків російської агресії в Україні» від 12 жовтня 2016 року № 2132 засуджує незаконну анексію півострова Крим та його подальшу інтеграцію з РФ, адже це порушує міжнародне право й Статут Ради Європи, і «закликає російську владу скасувати незаконну анексію Криму та дозволити Україні відновити контроль над півостровом».

Наявність ефективного контролю над вищевказаними тимчасово окупованими територіями була також підтверджена Резолюцією ПАРЄ від 12 жовтня 2016 року № 2133. А саме, у Резолюції зазначається, що так звані «ДНР» та «ЛНР» знаходяться під ефективним контролем РФ та були створені всупереч українському законодавству та міжнародному праву. Згідно з цією Резолюцією спроба анексії Криму «порушує міжнародне право та принципи підтримані Радою Європи», а присутність РФ та наявність ефективного контролю в Криму «були офіційно визнані російською владою».

Виходячи із зазначеної Резолюції ПАРЄ та статті 43-46 VI Гаазької конвенції 1907 року (норма міжнародного гуманітарного права), держава-окупант несе відповідальність за захист населення та зобов`язана поважати права і життя фізичних осіб, які знаходяться на тимчасово окупованій території (далі ТОТ). У випадках порушень основоположних прав людини на ТОТ юридична відповідальність покладається на РФ, яка фактично здійснює контроль над зазначеними територіями.

24 лютого 2022 року збройна агресія РФ попередніх років переросла в повномасштабне збройне вторгнення в Україну.

У Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) «Агресія проти України» від 2 березня 2022 року A/RES/ES-11/1 визнається, що Росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, і від РФ вимагається припинити збройну агресію проти України, негайно, повністю та безумовно вивести всі свої збройні сили з території України в межах її міжнародно визнаних кордонів.

Проміжним рішенням Міжнародного суду ООН від 16 березня 2022 року на найвищому юридичному рівні констатовано факт вторгнення Росії на територію України.

Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополь є тимчасово окупованими РФ з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими РФ починаючи з 7 квітня 2014 року. Також тимчасово окупованою територією є інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України. Також наразі частина населених пунктів України розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в оточенні (блокуванні). Перелік затверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Незважаючи на військове вторгнення РФ та тимчасову окупацію частини території, в України є зобов`язання перед мешканцями таких територій, які вимушені, зокрема, реєструвати факти, що мають юридичне значення, в окупаційних органах. За таких умов відсутність ефективної адміністративної процедури реєстрації фактів народжень і смертей на ТОТ призводить до порушення як національного законодавства (частина перша статті 3 та частина перша статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»), так і норм міжнародного права. Зокрема, міжнародне законодавство визначає, що кожна особа має право бути зареєстрованою, на посвідчення статусу особи (народження, смерть) та на громадянство.

Місце народження дитини, яке зазначає заявник, не є тимчасово окупованою територією.

Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України, що, як і раніше, керуються спеціальним нормативним документом Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 23.05.2001 № 32/5/101 (останні зміни вносилися ще у вересні 2004 року, надалі Інструкція).

Реєстрація народження дитини за кордоном відповідно до Інструкції провадиться консулом з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Заяву про реєстрацію народження дитини батьки зобов`язані подати невідкладно, але не пізніше одного місяця з дня народження дитини, а при народженні мертвої дитини не пізніше трьох діб.

Інструкція передбачає, що для реєстрації народження дитини до уваги консула мають бути подані наступні документи:

документ медичного закладу про народження дитини. У виняткових випадках, при народженні дитини поза медичним закладом, довідка лікаря, який надавав допомогу при пологах. У разі народження дитини вдома без медичної допомоги факт і час народження повинні бути підтверджені підписом двох свідків, присутніх при пологах, із зазначенням їхніх прізвищ, імен та по батькові, місця проживання і документів, що посвідчують їх особи, а також медичним документом про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (приватного лікаря);

паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з батьків). Якщо документ, який посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред`явлений, то відомості про другого з батьків у даному випадку зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство та національність в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються;

документ, який є підставою для внесення відомостей про батька (свідоцтво про шлюб, заява матері, заява батька про визнання батьківства, спільна заява матері та батька дитини, якщо батьки не перебувають у шлюбі, спільна заява матері та її чоловіка про невизнання чоловіка батьком дитини, спільна заява батька дитини та чоловіка, який перебуває у шлюбі з її матір`ю). У разі відсутності свідоцтва про шлюб для внесення відомостей щодо батька дитини, який перебуває у шлюбі з її матір`ю, витребовується копія відповідного актового запису.

Реєстрація народження, а також видача свідоцтва про реєстрацію цього акту цивільного стану проводяться без стягнення консульського збору. За результатами реєстрації цього акту видається свідоцтво про народження.

Свідоцтво про народження зазвичай отримується заявниками в день звернення, за умови наявності всіх необхідних документів.

У разі відмови особі в проведенні державної реєстрації народження (у зв`язку з відсутністю документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження) особа може звернутись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

26.02.2022 Міністерством юстиції України були внесені зміни до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5.

Відповідно до цих змін за тимчасової відсутності доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян заява про державну реєстрацію акту цивільного стану подається, а актовий запис цивільного стану складається в паперовій формі без використання програмних засобів ведення цього реєстру з подальшим обов`язковим внесенням відомостей цього актованого запису до Державного реєстру актів цивільного стану громадян протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу. Отже, відсутність під час дії воєнного стану у консульській установі доступу до Державного реєстру актів цивільного стану не є підставою для відмови у реєстрації народження дитини.

Крім того, якщо народжена в Україні дитина не була зареєстрована в органах державної реєстрації актів цивільного стану та через повномасштабну агресію сусіднього державного утворення була вивезена батьками (або одних із них) за кордон, реєстрація її народження може бути проведена в закордонній дипломатичній установі України за місцем перебування дитини.

Народження дитини також може бути зареєстроване у державних установах країни перебування батьків та дитини за кордоном України. У такому разі, як правило, додаткова або повторна реєстрація акту народження в державному органі на території України не провадиться, а свідоцтво про народження дитини, видане компетентними органами іноземної держави, за умови належного засвідчення (апостиль / консульська легалізація або на підставі діючого договору про правову допомогу) є дійсним на території України.

Заявником не вказується, що реєстрація народження дитини за кордоном відповідно до Інструкції консулом не провадила, та заявнику було відмовлено в проведенні державної реєстрації народження дитини.

Натомість, заявник додає до своєї заяви копію довідки Консульства України в місті Анталія від 12.05.2022 року № 61329//36-536-82 про реєстрацію дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вона зареєстрована громадянкою України, а також копію форми А, яка свідчить про наявність свідоцтва про народження дитини, виданого компетентними органами іноземної держави, з належним засвідченням апостилем, тобто є дійсним на території України.

Таким чином, суд не убачає правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст.. 141 ЦПК України

Керуючись ст.с. 12, 76, 81, 89, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ