Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2565/16-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 84 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №278/2565/16-ц за заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентзем», Житомирської міської ради, Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, треті особи: Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив «Спілка власників майнових паїв колишнього КСП «Вереси», ОСОБА_4 - правонаступником якої є ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Юніверсал», Відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійним рішень, скасування державної реєстрації,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентзем», треті особи: Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив «Спілка власників майнових паїв колишнього КСП «Вереси», Вересівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Юніверсал», Відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович про визнання недійсним свідоцтв про право власності, визнання недійним рішень, скасування державної реєстрації

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 27 травня 2022 року, яка постановлена під головуванням судді Перекупки І.Г. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

Із 2016 року в провадженні суду наразі знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентзем», Житомирської міської ради та Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності та рішень, скасування державної реєстрації, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентзем» про визнання недійсними свідоцтв про право власності та рішень, скасування державної реєстрації.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , яка ухвалою суду від 10 грудня 2021 року залучена до участі у справі правонаступником ОСОБА_4 (третьої особи з самостійними вимогами), подала заяву про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складаються з: хмелекомбайну ЛХЧ-6 площею 184,9 кв.м, хмелекомбайну ЛЧХ-2 площею 1 039,8 кв.м, хмелекомбайну ЛЧХ-2 площею 1 039,8 кв.м, хмелекомбайну «Юговольф» площею 184,9 кв.м, зерноскладу площею 1 471,6 кв.м, конюшні площею 511 кв.м, АВМ площею 387,1 кв.м, КЗС площею 115,2 кв.м, ваги 30 тон площею 244,5 кв.м, огорожі зерноскладу, зварювального цеху площею 68,4 кв.м, механічної майстерні 1 067,8 кв.м, диспетчерської площею 155,4 кв.м, нових гаражів площею 538,2 кв.м, піднавісу для техніки площею 1643 кв.м, огорожі тракторного парку, кузні площею 59 кв.м, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Рентзем», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовувала тим, що ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2016 року за заявою позивача ОСОБА_2 накладений арешт на вищевказане майно, але ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26 січня 2022 року за клопотанням ТзОВ «Рентзем» цей арешт був скасований. Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 травня 2022 року ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 26 січня 2022 року скасована та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Вона є одним із співвласників майнових паїв колишнього КСП «Вереси». Внаслідок протиправних дій співвласники майнових паїв колишнього КСП «Вереси» позбавлені належного їм майна, що перешкоджає його отриманню в натурі в рахунок погашення майнового паю. При цьому, було порушено Положення про паювання і виділення майна при реструктуризації КСП «Вереси» щодо структури виділеного майна. Вважає, що з метою захисту прав співвласників майнових паїв колишнього КСП «Вереси» та унеможливлення подальшого відчуження спірного майна до вирішення спору в справі за її позовом необхідно накласти арешт на зазначене вище майно. Відсутність арешту на спірному майні надає можливість відповідачам вчиняти реєстраційні дії, що унеможливить виконання судового рішення за її позовом, оскільки призведе до необхідності подання нових позовів до нових власників майна.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 27 травня 2022 року третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 , у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд першої інстанції не врахував та не надав оцінки тій обставині, що вона має статус третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, тобто є самостійним учасником справи з відповідними правами. Кожен позивач у справі або третя особа з самостійними вимогами на предмет спору можуть заявляти про забезпечення позову. Таке право не може бути обмежене наявністю забезпечення позову в справі за заявою іншого учасника або бути підставою для відмови у задоволенні аналогічної заяви про забезпечення позову другого учасника справи. Учасник справи, за заявою якого здійснено забезпечення позову, має право у будь-який час відмовитися від реалізації свого права як на подачу позову так і на його забезпечення. Тоді відсутність забезпечення позову саме за її заявою призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту її прав, як третьої особи із самостійними вимогами. Вважає, що її право на забезпечення позову не може бути обмежено наявністю такого самого забезпечення за заявою іншого учасника справи. Крім того, підставою для задоволення судом першої інстанції клопотання ТзОВ «Рентзем» про скасування заходів забезпечення позову стала згода позивача ОСОБА_2 на можливе укладення мирової угоди, що було нею підтверджено в суді апеляційної інстанції. Вказані факти свідчать про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист її порушених, оспорюваних прав та інтересі, за захистом яких вона звернулася до суду та заявила самостійні вимоги.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ТзОВ «Рентзем» адвокат Кузьмін Д.Л. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Представник ОСОБА_6 адвокат Якухно О.М. просить апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким самостійні вимоги третьої особи ОСОБА_1 забезпечити шляхом накладення на спірне майно арешту.

Інші учасники справи до суду не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи не спрямовували. Житомирська міська рада направила заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

За положеннями частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи третій особі з самостійними вимогами ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення її вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на спірне нерухоме майно ухвалою суду від 06 грудня 2016 року арешт накладений, оскільки постановою Житомирського апеляційного суду від 19 травня 2022 року ухвала суду від 26 січня 2022 року скасована та постановлено нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання ТзОВ «Рентзем» про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Частиною першою та другою ст.149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмета спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову обґрунтована, зокрема тим, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього судового рішення та порушить право на ефективний захист.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не лише під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову в разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2016 року за заявою позивача ОСОБА_2 накладений арешт на нежитлове приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та складаються з: хмелекомбайну ЛХЧ-6 площею 184,9 кв.м, хмелекомбайну ЛЧХ-2 площею 1 039,8 кв.м, хмелекомбайну ЛЧХ-2 площею 1 039,8 кв.м, хмелекомбайну «Юговольф» площею 184,9 кв.м, зерноскладу площею 1 471,6 кв.м, конюшні площею 511 кв.м, АВМ площею 387,1 кв.м, КЗС площею 115,2 кв.м, ваги 30 тон площею 244,5 кв.м, огорожі зерноскладу, зварювального цеху площею 68,4 кв.м, механічної майстерні 1 067,8 кв.м, диспетчерської площею 155,4 кв.м, нових гаражів площею 538,2 кв.м, піднавісу для техніки площею 1 643 кв.м, огорожі тракторного парку, кузні площею 59 кв.м, які належать ТзОВ «Рентзем». Суд апеляційної інстанції 23 лютого 2017 року ухвалу про забезпечення позову залишив без змін.

У січні 2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить: визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №330045 на загальну суму 2 183 714 грн; визнати недійсним рішення, затверджене протоколом загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Вереси» від 05 жовтня 2015 року, про обрання головою загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Вереси» ОСОБА_3 , секретарем зборів ОСОБА_8 ; про надання згоди на виділення в натурі майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; про обрання членами майнової комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8 710,6 кв.м; визнати недійсним рішення, затверджене протоколом загальних зборів учасників ТзОВ «Рентзем» від 06 травня 2016 року №2, в частині збільшення розміру статутного капіталу ТзОВ «Рентзем» щодо внесення до останнього нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8 710,6 кв. м; про розподіл часток учасників у статутному капіталі ТзОВ «Рентзем» в частині підстав розподілу, а саме, внесення до статутного капіталу ТзОВ «Рентзем» нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8 710,6 кв.м; скасувати державну реєстрацію права власності ТзОВ «Рентзем» на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8 710,6 кв.м; зобов`язати ТзОВ «Рентзем» усунути перешкоди у користуванні законними власниками нежитловими приміщеннями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8 710,6 кв. м.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 01 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 та позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , об`єднані в одне провадження.

Оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то ухвалою Богунського районного суду від 10 грудня 2021 року, зокрема, залучено до участі у справі правонаступника третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої ст.52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26 січня 2022 року за черговим клопотанням ТзОВ «Рентзем» заходи забезпечення позову, що застосовані ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2016 року, були скасовані. Тобто, був скасований арешт з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належать ТзОВ «Рентзем», номер запису про обтяження 18003863, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 травня 2022 року ухвала Богунського районного суду м.Житомира від 26 січня 2022 року скасована та постановлено нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Предметом спору в цій справі є нерухоме майно, що розташоване в с.Вереси Житомирського району Житомирської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20, яке позивач та третя особа з самостійними вимогами намагаються повернути у власність співвласників реформованого КСП «Вереси».

Заявлені вимоги грунтуються на тому, що спірне нерухоме майно у порушення вимог Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29січня 2001 року №62/2001; постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення; Типового положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки; Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України наказом від 20 травня 2008 року №315, незаконно оформлено на ОСОБА_3 та у подальшому внесено до статутного капіталу ТзОВ «Рентзем». Внаслідок протиправних дій співвласники майнових паїв колишнього КСП «Вереси» були позбавлені належного їм майна, що перешкоджає його отриманню в натурі в рахунок погашення майнового паю. При цьому, було порушено Положення про паювання і виділення майна при реструктуризації КСП «Вереси» щодо структури виділеного майна.

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_4 , правонаступник якої ОСОБА_1 , була одним із співвласників майнових паїв колишнього КСП «Вереси» (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №334944).

ОСОБА_1 , як правонаступник третьої особи, звернулася з заявою про забезпечення її вимог шляхом накладення арешту на спірне майно з метою захисту прав співвласника майнових паїв колишнього КСП «Вереси» та унеможливлення подальшого відчуження спірного майна до вирішення спору в справі за її самостійними вимогами.

Окрім того, ТзОВ «Рентзем» неодноразово зверталося до суду з клопотаннями про скасування заходів забезпечення позову. Так, за його черговим клопотанням ухвалою суду від 26 січня 2022 року заходи забезпечення позову ОСОБА_2 були скасовані із посиланням на можливе укладення мирової угоди, що свідчить про реальну можливість позивача ОСОБА_2 відмовитися у будь-який час від застосування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 06 грудня 2016 року за її позовом, у разі задоволення її ( ОСОБА_2 ) потреб, що у свою чергу може поставити під реальну загрозу виконання можливого рішення, спрямованого на поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , яка хоча є третьою особою, але заявила самостійні вимоги відносно предмета спору.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що існує достатньо мотивована ймовірність, що невжиття заходів забезпечення самостійних вимог третьої особи ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на спірне майно може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення її вимог, за захистом яких вона звернулася до суду.

Також, право третьої особи ОСОБА_1 на забезпечення її самостійних вимог не може бути обмежено наявністю такого самого забезпечення за заявою іншого учасника справи, тобто позивача ОСОБА_2 .

Заперечення представника ТзОВ «Рентзем» щодо неможливості звернення ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, оскільки позовна заява залишена без руху є передчасними та не відповідають обставинам справи.

Дійсно, ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 27 серпня 2019 року позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 була залишена без руху, у зв`язку з тим, що додані копії документів не засвідчені належним чином.

ОСОБА_1 , після залучення її правонаступником ОСОБА_4 , під час ознайомлення з матеріалами справи засвідчила копії документів, оригінали яких знаходяться у неї, чим виконала вимоги ухвали суду про залишення позову без руху та усунула недоліки, що зазначено нею в поданій до суду заяві від 25 січня 2022 року. Відсутність остаточного судового рішення з вказаного питання не є перешкодою для звернення ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість самого позову не досліджувалася, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті. Суд апеляційної інстанції, вирішуючи процесуальне питання, лише пересвідчився в тому, що між сторонами виник спір та дослідив ті обставини, з чого виходив суд першої інстанції, коли відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову в спосіб, який просить позивач.

Також, щоб запобігти можливому черговому відчуженню спірного майна, виключити достатньо обґрунтоване припущення необхідності звернення з новими позовами та приймаючи до уваги співвідношення наслідків від вжитих заходів забезпечення вимог із тими негативними наслідками, які можуть настати у зв`язку з невжиттям заходів забезпечення позову, відповідно до положень ст.376 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольняє та накладає арешт на нежитлові приміщення, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складаються з: хмелекомбайну ЛХЧ-6 площею 184,9 кв.м, хмелекомбайну ЛЧХ-2 площею 1 039,8 кв.м, хмелекомбайну ЛЧХ-2 площею 1 039,8 кв.м, хмелекомбайну «Юговольф» площею 184,9 кв.м, зерноскладу площею 1 471,6 кв.м, конюшні площею 511 кв.м, АВМ площею 387,1 кв.м, КЗС площею 115,2 кв.м, ваги 30 тон площею 244,5 кв.м, огорожі зерноскладу, зварювального цеху площею 68,4 кв. м, механічної майстерні 1 067,8 кв.м, диспетчерської площею 155,4 кв.м, нових гаражів площею 538,2 кв.м, піднавісу для техніки площею 1 643 кв.м, огорожі тракторного парку, кузні площею 59 кв.м, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Рентзем», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20.

Заходи забезпечення вимог вжиті в межах предмету позову та не порушують прав інших учасників.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 27 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складаються з: хмелекомбайну ЛХЧ-6 площею 184,9 кв.м, хмелекомбайну ЛЧХ-2 площею 1 039,8 кв.м, хмелекомбайну ЛЧХ-2 площею 1 039,8 кв.м, хмелекомбайну «Юговольф» площею 184,9 кв.м, зерноскладу площею 1 471,6 кв.м, конюшні площею 511 кв.м, АВМ площею 387,1 кв.м, КЗС площею 115,2 кв.м, ваги 30 тон площею 244,5 кв.м, огорожі зерноскладу, зварювального цеху площею 68,4 кв. м, механічної майстерні 1 067,8 кв.м, диспетчерської площею 155,4 кв.м, нових гаражів площею 538,2 кв.м, піднавісу для техніки площею 1 643 кв.м, огорожі тракторного парку, кузні площею 59 кв.м, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Рентзем», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: