Справа № 352/1467/22
Провадження № 2/352/635/22
УХВАЛА

21 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «Лайфселл», місцезнаходження: вул. Солом`янська, 11А, м. Київ, Київської області, 03110 до ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , Тисменицької районної державної адміністрації, місцезнаходження: вул. Галицька, 17, м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області,77401

про визнання недійсним розпорядження та державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

До Тисменицького районного суду надійшла позовна заява ТОВ «Лайфселл» до ОСОБА_1 , Тисменицької районної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження та державного акту на право власності на земельну ділянку.

При звернення до суду позивачем в частині позову до ОСОБА_1 про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, дотримано вимог щодо підсудності відповідно до ст. ст. 26-30 ЦПК України, форма та зміст позову також відповідають вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України, підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення заяви або для відмови у відкритті провадження у справі, визначені ст. ст. 185-186 ЦПК України не встановленні, в зв`язку з чим слід відкрити провадження у даній справі.

Частиною 4 ст.19 ЦПК України передбачено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 196, ч. 3, 4 ст. 274 ЦПК України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Справу необхідно призначити до підготовчого судового засідання з викликом учасників справи.

Водночас, позивачем не дотримано вимог щодо юрисдикції судів в частині позовних вимог ТОВ «Лайфселл» до Тисменицької районної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно статті 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. При цьому, вітчизняна система судів загальної юрисдикції є розгалуженою, та побудованої за принципом спеціалізації, а судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Суд вказує, що судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

При цьому, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Зокрема, у відповідності до абзацу 1 частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Одночасно з цим, згідно статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за п. 15. ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, у тому числі, інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Як зазначається в пункті 3.1.постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

В даному випадку, із позову ТОВ «Лайфселл» в частин іпозовних вимог про скасування розпорядження, вбачається, що спір виник між двома юридичними особами: товариством з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» та Тисменицькою районною державною адміністрацією.

Таким чином, суд доходить висновку, що вказаному спору притаманні усі ознаки господарського, оскільки спір виник між двома юридичними особами, а отже такий спір пов`язаний із здійсненням ними господарської діяльності, і його вирішення віднесено до компетентного господарського суду згідно п. 15. ч.1 ст. 20 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене вище, приходжу до висновку, що вказаний спір у вказаній частині підвідомчий господарському суду, а тому у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «Лайфселл» до Тисменицької РДА про визнання недійсним розпорядження слід відмовити.

Керуючись ст. ст.12, 81, 184, 187, п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України,

п о с та н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження в частині позовних вимог ТОВ «Лайфселл» до Тисменицької районної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження.

Відкрити провадження в цивільній справі в частині позовних вимог ТОВ «Лайфселл» до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 10 год. 30 хв. 09 листопада 2022 року в приміщенні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Незалежності, 150, м. Івано-Франківськ, 76018.

У підготовче судове засідання викликати учасників справи.

Визначити відповідачу ОСОБА_1 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач ОСОБА_1 має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Учасники справи мають можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http//ts.if.court.gov.ua.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

В іншій частин ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Максим ОЛІЙНИК