ПОСТАНОВА

іменем України

13 вересня 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/3227/21

провадження № 22-ц/4809/918/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Великоандрусівська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2022 року у складі судді Мельничика Ю.С.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що з 1970 року вона працювала у колгоспі імені Чапаєва в с. Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області. У 1979 році її прийняли в члени колгоспу, в якому вона працювала до 1986 року. Колгосп у подальшому було реформовано в Колективне сільськогосподарське підприємство «Придніпровське» (далі по тексту - КСП «Придніпровське»). У 1985 році вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , та змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . 01 лютого 1995 року рішенням сесії Світловодської районної ради було передано КСП «Придніпровське» у колективну власність земельну ділянку. Посилаючись на відомості у трудовій книжці колгоспника, довідки сільської ради та пенсійне посвідчення, вказала, що є членом колгоспу, але після розпаювання земель сільськогосподарського призначення її не було включено у списки осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), сертифікат на земельну частку (пай) їй не видавався. Вважає, що КСП «Придніпровське» порушило її право на земельну частку (пай), оскільки вона була членом колгоспу тому мала право на земельну ділянку.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) у розмірі 5,95 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель запасу в межах території Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає у Світловодському районі Кіровоградської області у с. Подорожнє (а.с.8).

06 жовтня 1985 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.11).

Згідно з довідкою Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 21 вересня 2017 року №1879 ОСОБА_1 працювала у колгоспі імені «Чапаєва» з 1970 року по 1978 рік. З 1979 року прийнята на роботу та в члени колгоспу. У 1986 році звільнена за власним бажанням (а.с.9).

Згідно з довідкою Великоандрусівської сільської ради Cвітловодського району Кіровоградської області від 29 вересня 2017 року №1912 інформація про виключення ОСОБА_1 з членів КСП «Придніпровське» (колишнього колгоспу «Чапаєва») у сільській раді відсутня (а.с.10).

Відповідно до довідки Відділу №4 Управління в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10 вересня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Придніпровське» та державний акт на право власності на земельну ділянку не видавалися (а.с.13).

22 січня 1996 року КСП «Придніпровське» Подорожненської сільської ради Світловодського району видано державний акт на право колективної власності на землю разом з планом зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність, та списком громадян членів КСП (а.с.14-19).

У судовому засіданні суду першої інстанції було досліджено копію трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , видану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, з якої убачається, що ОСОБА_1 вступила в члени колгоспу імені «Чапаєва» Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області у 1970 році, де працювала до 1973 року дояркою. У 1974 році не працювала. Також, ОСОБА_1 працювала дояркою в колгоспі з 11.08.1975 року по 11.08.1978 рік та була звільнена за її заявою. У подальшому ОСОБА_1 працювала дояркою в колгоспі з 20 червня 1979 року по 29 листопада 1986 року, була звільнена з роботи та виключена з членів колгоспу імені «Чапаєва» на підставі поданої заяви та наказу голови колгоспу від 29.11.1986 №18 (а.с.63).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на момент видачі вищевказаного державного акту 22 січня 1996 року, коли проводилось розпаювання земель КСП «Придніпровське», ОСОБА_1 не була членом КСП «Придніпровське», оскільки була звільнена з колгоспу імені «Чапаєва» у 1986 році та виключена з членів колгоспу, тому у неї не виникло право на земельну частку (пай).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до пункту першого Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі по тексту Порядок) паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом другим Порядку мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Частиною дев`ятою статті п`ятої Земельного кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.22 Земельного Кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документу, що посвідчує це право.

У ч.2 ст.23 Земельного Кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акту додається список цих громадян.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акту на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акту та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Порядку має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Разом з тим, позивач має довести, що право, яке він просить визнати за ним, було порушено.

Головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації Державного акту на право колективної власності на землю.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) вступила в члени колгоспу імені «Чапаєва» у 1979 році, де працювала дояркою до 1986 року. У 1986 році ОСОБА_1 була звільнена з роботи з виключенням її з членів колгоспу імені «Чапаєва» згідно з поданою 29 листопада 1986 року заявою.

Встановивши, що позивач на момент розпаювання КСП «Придніпровське», а саме станом на 22 січня 1996 року, не був його членом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не має права на пай із земель КСП «Придніпровське», оскільки на момент видачі державного акту 22 січня 1996 року, коли і проводилось розпаювання земель КСП «Придніпровське», ОСОБА_1 була виключена з членів колгоспу імені «Чапаєва» у 1986 році. Крім того, доказів того, що вона була прийнята у члени КСП «Придніпровське», матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2022 року -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко