Справа №: 398/2168/22
провадження №: 2/398/1470/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" жовтня 2022 р. місто Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - Демченко І.М.

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державне підприємство «Сетам», місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6 про зняття арешту з предмету іпотеки,

за участі:

представника позивача ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про звільнення та зняття всіх наявних арештів чи заборон з належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 48.9 м2 , у тому числі житловою 30,2 м2.

В обґрунтування позовних вимог посилається на такі обставини.

24 жовтня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений договір кредиту №425/075-КФ4, на підставі п. 1.1 якого банком у тимчасове користування ОСОБА_3 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти у сумі 29700 доларів США зі сплатою 13% річних згідно встановленого договором графіку платежів, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 23 жовтня 2021 року на умовах, визначених договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №425/075-КФ4 від 24 жовтня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 24 жовтня 2006 року було укладено іпотечний договір №425/073-КФ5, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №3711, на підставі якого відповідачка передала, а АКБ «Укрсоцбанк» прийняв в іпотеку належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 48,9м2, житловою 30,2м2. 08 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2324, яким було запропоновано звернути стягнення на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , з метою задоволення вимог стягувача, яким є АТ «Альфа-Банк», що є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». Вказаний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні в Олександрійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На підставі договору факторингу від 28 січня 2022 року АТ «Альфа-Банк» здійснило відступлення права вимоги за договором кредиту №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року та за іпотечним договором №425/073-КФ5, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №3711, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Амбер». На підставі договору відступлення права вимоги грошового зобов`язання від 28 січня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» передала ОСОБА_1 належне йому на підставі договору факторингу від 28.01.2022 року право вимоги за договором №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року. На підставі договору передачі прав за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. 28 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №197, ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» передала ОСОБА_1 належні йому права на іпотечний договір №425/073-КФ5, у тому числі право одержати задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до умов договору іпотеки, будь-які інші права, що існують та/або можуть виникнути в майбутньому на підставі іпотечного договору. Таким чином, наразі саме позивачка має переважне право на задоволення своїх вимог за договором №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року за рахунок предмета іпотеки. На початку липня 2022 року позивачу стало відомо, що державним виконавцем на іпотечне майно накладені арешти, які перешкоджають укладенню угоди з іпотекодавцем про задоволення вимог іпотекодержателя. Більш того, наразі спірна квартира виставлена на реалізацію з електронних торгів у системі СЕТАМ, чим очевидно порушуються права та законні інтереси іпотекодержателя.

Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року провадження по зазначеній справі відкрито та справу призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання..

Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Ковальов А.І. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі та вважає за доцільне пояснити, що на підставі договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 28.01.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» відступлено право вимоги за договором кредиту №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року, укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , іпотечним договором №425/073-КФ5 від 24.10.2006 року, укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , договором поруки №425/058-КФ-5, укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . ОСОБА_2 мала намір укласти з ОСОБА_1 договір про задоволення вимог іпотекодержателя, проте, через накладені на іпотечне майно арешти не змогла цього зробити. Заперечень проти зняття арештів з іпотечного майна з метою звернення на нього стягнення іпотекодержателем немає та просить позов задовольнити.

Третя особа, ОСОБА_3 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених в ньому.

Представник третьої особи, Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), надав суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Представник третьої особи, Державного підприємства «Сетам» на розгляд справи не з`явився, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача, третьої особи ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, встановив фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, що виникли у справі.

Згідно ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судовим розглядом встановлено, що 24.10.2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 425/075-КФ4. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 29700,00 доларів США, зі сплатою 13% річних та погашенням суми основної заборгованості до двадцятого числа кожного місяця, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 23 жовтня 2021 року (а.с. 12-14).

24 жовтня 2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 425/073-КФ5 на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 15-23).

26.07.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до іпотечного договору № 425/058-КФ5 від 01.06.2007 року, відповідно до якого у зв`язку із зміною умов кредитування за договором кредиту № 425/075-КФ4 від 24.10.2006 року внесено зміни до п. 2.1.1 договору поруки, та змістом забезпеченого порукою зобов`язання визначено: повернення кредиту у сумі 206496,30 грн. з порядком погашення, що визначений договором кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 23 жовтня 2021 року, сплата процентів за користування кредитом у розмірі 9,9 % річних та комісій. Інші умови договору залишаються незмінними (а.с. 24).

Відповідно до виконавчого напису № 2324, вчиненого 08 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,9кв.м, житловою площею 30,2кв.м, яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та на підставі іпотечного договору №425/073-КФ5 від 24.10.2006 року, та договору про внесення змін №2 до іпотечного договору № 425/058-КФ5 від 24.10.2006 року, посвідченого 26.07.2013 року, була передана в іпотеку в забезпечення зобов`язань по Договору кредиту №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року, кредитором за яким є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», що є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» (а.с. 25).

Листом від 28.01.2022 року АТ «Альфа-Банк» повідомив ОСОБА_3 про відступлення права вимоги щодо заборгованості за договором кредиту №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року, що належало АТ «Альфа-Банк», було відступлено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» на підставі договору факторингу від 28.02.2022 року (а.с. 26).

Відповідно до листа №0010 від 28.01.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» повідомила ОСОБА_3 про відступлення права вимоги щодо заборгованості за договором кредиту №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року, що належало ТОВ «Фінансова компанія «Амбер», на користь ОСОБА_1 на підставі договору відступлення прав вимоги грошових зобов`язань від 28.02.2022 року (а.с. 27).

На підставі договору відступлення права вимоги грошового зобов`язання від 28 січня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» передало ОСОБА_1 належне йому на підставі договору факторингу від 28.01.2022 року право вимоги за кредитним договором №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року, іпотечним договором №425/073-КФ5 від 24.10.2006 року, договором поруки №425/058-КФ-5 від 01.06.2007 року, що підтверджується актом приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 28.01.2022 року та актом приймання передачі прав вимоги (а.с. 28-32).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №296883016 від 28.01.2022 року, встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в обтяженні на підставі іпотеки, номер запису про іпотеку 1773655, дата державної реєстрації 24.10.2006 року, іпотекодавець ОСОБА_2 , іпотекодержатель ОСОБА_1 (а.с. 33).

Згідно ст. 1 Закону України Про іпотеку, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 3 ст. 3 Закону України Про іпотеку ).

Суть порушеного права позивача полягає в тому, що Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

За змістом ст. 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Положеннями ч. 1, 3ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Такий правовий висновок було викладено у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17, від 31.10.2018 у справі №923/1105/17 (ЄДРСРУ № 77586100), від 19 червня 2019 року у справі №825/1764/16 (ЄДРСРУ №82473109), від 17.10.2019 у справі №822/1426/16 (ЄДРСРУ № 84987811).

А також, вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі№ 154/2822/15-ц(провадження № 61-47767св18, ЄДРСРУ № 88601335).

Відповідно до п. 5 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (абзац перший частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна ( частина 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

В судовому засіданні встановлено, що арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , було накладено на підставі договору іпотеки №425/073-КФ5 від 24.10.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №3711. Але потім відбулося відступлення права вимоги щодо заборгованості за договором кредиту №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року, що належало АТ «Альфа-Банк», на користь ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» на підставі договору факторингу від 28.02.2022 року , а згодом відбулося відступлення права вимоги щодо заборгованості за договором кредиту №425/075-КФ4 від 24.10.2006 року, що належало ТОВ «Фінансова компанія «Амбер», на користь ОСОБА_1 на підставі договору відступлення прав вимоги грошових зобов`язань від 28.02.2022 року.

Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи наявність накладеного арешту на вищевказане нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку т,а оскільки позивачка в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог.

За таких обставин необхідно зняти арешт з нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,9м2, у тому числі житловою 30,2м2.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У поданій до суду заяві позивач просила не стягувати з відповідача судові витрати по оплаті судового збору.

За змістом частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначено у частині 3 цієї статті, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З урахуванням наведеного, судовий збір, сплачений позивачкою при поданні позову, з відповідача на користь позивачки не стягується.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 23, 76-81, 141, 263, 264, 265, 268, ЦПК України, ст.ст. 40, 43, 116, 117, 235, 237-1 КЗпП України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державне підприємство «Сетам», місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6 про зняття арешту з предмету іпотеки - задовольнити.

Зняти арешт, накладений на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,9м2, у тому числі житловою 30,2м2.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної

скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2022 року.

Головуючий: Демченко І.М.