Справа № 539/2418/21
Провадження № 2/539/104/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Алтухової О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Ануфрієвої Н.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Бондаренка С.Г.,

законного представника відповідача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Парнюк І.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в приміщенні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , треті особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області Тіщенко Інна Вікторівна, Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та скасування свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до неповнолітньої ОСОБА_3 , законним представником якої є ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та скасування свідоцтва про право на спадщину, в якій просила встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 5 листопада 2019 року, серії НОВ №064302 виданого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В.; визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 19.07.1995 р.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої залишилась спадщина, яка складається із 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 . Дана спадщина, згідно свідоцтва про право власності на житло, належала за життя спадкодавця у вигляді 1/4 її частини ОСОБА_4 , ще 1/4 частину даної квартири спадкодавець успадкувала після смерті ОСОБА_5 , так як вона та покійний брат ОСОБА_6 відмовились від свого права на спадщину на користь своєї матері ОСОБА_4 .

За її заявою була відкрита спадкова справа у приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Тіщенко І.В. Спадкоємцями на дану спадщину являються вона та її брат ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 їй було відмовлено, оскільки першочергове право на спадщину за законом має онука померлого - ОСОБА_3 , як спадкоємиця на долю свого батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач вказує, що спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_6 мав бути його син - ОСОБА_7 , який помер восени 2013 року, а його неповнолітня донька - відповідачка по справі, ОСОБА_3 являється спадкоємицею на майно ОСОБА_6 за представленням відповідно до постанови нотаріуса.

Законним представником неповнолітньої ОСОБА_3 являється її мати- ОСОБА_2 .

Позивач вказує на те, що її мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично, до моменту смерті, проживала за адресою: АДРЕСА_1 із нею, що підтверджується актом ОСББ, «Ревуцького 19/1». Вважає, що саме даний факт підлягає доказуванню та спростовує право на оформлення спадкового майна ОСОБА_6 , оскільки він не вчинив необхідних дій в розумінні ст.ст. 1268,1269 ЦК України.

В позові вказала, що вона була змушена забрати матір до свого місця проживання з її місця реєстрації так, як покійний брат був хронічним алкоголіком, знущався над нею. Мати на той час мала поважний вік, хворіла. Останні місяці мати не могла повноцінно обслуговувати себе. Місцем смерті ОСОБА_4 у свідоцтві про смерть вказано м.Київ, тобто за її місцем постійного проживання.

05.11.2019 приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОВ №064302 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , як на спадкове майно ОСОБА_4 , на підставі того, що 1/4 частину вказаної квартири мав успадкувати мій покійний брат - ОСОБА_6 , і відповідно до тексту вказаного свідоцтва, свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/4 частину не видавалось.

Вважає, що за викладених вище в позові обставин вказане свідоцтво про право на спадщину підлягає скасуванню.

Вказує, що її брат із заявою про спадщину до нотаріусів не звертався і отримати її по праву спільного проживання також не міг, бо мати фактично проживала останні п`ять місяців із нею у Києві, де проходила два курси стаціонарного лікування, а отже ОСОБА_6 не прийняв спадщину після померлої ОСОБА_4 так, як не проживав з нею на день смерті та не звертався із заявою про спадщину після її смерті.

В результаті чого вона змушена звертатися до суду з позовом про встановлення факту, проживання із спадкодавцем на момент смерті у зв`язку з необхідністю оформлення спадкового майна у встановленому законом порядку.

Ухвалою від 24.09.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.11.2021.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021, з підстави закінчення терміну повноважень судді Хоменка Д.Є., який перебував у відрядженні з 01.12.2020 по 30.11.2021 у Лубенському міськрайонному судді, до провадження судді Алтухової О.С. передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , її законного представника ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_8 , про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та скасування свідоцтва про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бондаренко С.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила, що в червні 2017 року відвезла матір до м. Київ на медичне обстеження, після якого вона перебувала на стаціонарному лікуванні в кардіології. Після виписки матір залишилась з нею в м. Київ, так як потребувала догляду. В жовтні 2017 року матір ще раз поклали до лікарні, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. Речі мами з м. Лубни до м. Київ вони не перевозили. Наполягали на задоволенні позовних вимог.

Законний представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що не заперечує тієї обставини, що позивач лікувала матір. Вважає, що в даному випадку не можуть бути порушені права її неповнолітньої доньки як законної спадкоємиці.

Третя особа приватний нотаріус Тіщенко І.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує, покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області Парнюк І.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки це порушить права неповнолтіньої дитини.

Суд, заслухавши учасників процесу, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 28.10.2017 Дарницьким районним у місті Києві відділом РАЦС ГТУЮ у місті Києві. (а.с. 6).

Згідно довідки із спадкової справи № 4/2018 від 28.10.2017 останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 було АДРЕСА_3 . На час її смерті за вказаною адресою проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_6 , що підтверджується копією довідки виданої ОСББ «Наша оселя плюс» від 02.01.2018. (а.с. 77).

Спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , було заведено приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В. за номером 4/2018, на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від дочки померлої - ОСОБА_1 . Інших заяв у спадковій справі немає.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло видане 12.07.1995 за № 3521 органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.01.1999 державним нотаріусом 2-ї Лубенської державної нотаріальної контори Ковальчук А.Г. спадкодавець ОСОБА_4 мала у власності 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка була нею отримана у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 . (а.с.93)

Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого 05.11.2019 приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області Тищенко І.В., спадкоємцями майна ОСОБА_4 , у вигляді квартири АДРЕСА_2 , є її дочка - позивач ОСОБА_1 , на 1/2 частку, та син - ОСОБА_6 , на 1/2 частку вищезазначеної квартири. Свідоцтво про право власності на спадщину за законом серії НОВ № 064302 видано ОСОБА_1 на спадщину, що складається з 1/2 частки квартири, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 12.07.1995 Органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни та на підставі Свідоцтва про право на спадщину , виданого 12.01.1999 Другою Лубенською державною нотаріальною конторою.( а.с.14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Лубенським міськрайонним відділом ДРАЦС Північно - Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) від 13.01.2020 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.(10).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2020, приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 на спадкове майно, що належало померлому ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що нею, як приватним нотаріусом, на його майно відкрито спадкову справу № 1/2020, де встановлено, що онука померлого ОСОБА_3 , батько якої ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , має право на першочергове спадкування, як спадкоємиця на долю свого батька. Вона ж, ОСОБА_1 , сестра померлого, спадкоємиця другої черги, отже для видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я позивачки ОСОБА_1 на спадкове майно, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 немає правових підстав. ( а.с.11).

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно абзацу четвертого підпункту 1.12 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.

Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Абзацем першим підпункту 1.13 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо).

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала до часу своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 . Разом із нею до її смерті постійно проживав і був зареєстрований її син, спадкоємець ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказана обставина підтверджується окрім довідки, виданої ОСББ «Наша оселя плюс» від 02.01.2018 року, заявами ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В., в яких вона вказує останнє місце проживання померлої ОСОБА_4 АДРЕСА_3 . Також заслуговує на увагу той факт, що в заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2019 року позивач вказує про те, що є спадкоємець за законом, син померлої - ОСОБА_6 .

На підтвердження своїх вимог стосовно постійного проживання ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_4 , позивачем надано Акт ОСББ «Ревуцького, 19/1», згідно якого ОСОБА_1 проживає без реєстрації за вказаною адресою з 01 грудня 2004 року по теперішній час. Також особи, які підписали цей Акт, підтверджують перебування за вищевказаною адресою її матері ОСОБА_4 в період з червня 2017 року по жовтень 2017 року.

Тобто, вказаний Акт підтверджує лише факт перебування ОСОБА_4 за вказаною адресою протягом п`яти місяців. При цьому, як зазначила сама позивач, матір приїхала до м. Київ для проходження медичного обстеження та лікування, а не на постійне проживання.

В силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначальною обставиною для вирішення питання про прийняття спадщини є факт саме постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем.

Таким чином, вимога про встановлення факту проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 5 листопада 2019 року, серії НОВ №064302 виданого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Тищенко І.В. та визнання в порядку спадкування за законом за позивачем права власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2 задоволенню також не підлягають, оскільки ОСОБА_6 прийняв спадщину у встановленому законом порядку, а саме на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Керуючись ст. ст. 4, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , треті особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області Тіщенко Інна Вікторівна, Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та скасування свідоцтва про право на спадщину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_5 ;

- законний представник відповідача ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, місце проживання АДРЕСА_5 ;

-третя особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області Тіщенко Інна Вікторівна, адреса місцезнаходження: Полтавська область, м. Лубни, проспект Володимирський, 128/2;

-третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, адреса місцезнаходження: Полтавська область, м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33.

Повне судове рішення складено та підписано 26 вересня 2022 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова