ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5334/22 Справа № 206/732/22 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О.П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2022 року про повернення позовної заяви

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року до Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2022 року ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2022 року від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що недоліки зазначені в ухвалі Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року позивачем не усунуті, а саме позивачем не подано до суду заяву, яка б відповідала вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, а тому відсутні підстави для відстрочення чи звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, у зв`язку з чим позовну заяву слід вважати не поданою та повернути її позивачу.

Але з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.1 ч.1 ст. 129 Конституції України, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Частиною 1 ст.136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У п. 29 вищевказаної Постанови роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст.82 (ст.136) ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 надіслала до суду заяву про звільнення від сплати судового збору (а.с.14-17) з підстав, передбачених ст.136 ЦПК України, ст.8 Закону України Про судовий збір, в обгрунтування якої посилалася на те, що має скрутний майновий стан, є пенсіонеркою та отримує лише дохід у вигляді пенсії за віком, на підтвердження чого надала довідку про доходи за період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. (а.с.22); крім того зазначала, що проживає одна і не має осіб, які могли б надати матеріальну допомогу для сплати судового збору в необхідному розмірі.

Як вбачається з довідки про доходи за період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. (а.с.22), розмір річного доходу позивача складає 21818 гривень.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, в тому числі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (п.1ч.1 ст.8).

Таким чином, розмір судового збору, який належить сплатити ОСОБА_1 , перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Аналогічний висновок викладено в в постанові ВСУ від 16.02.2022 року у справі №203/4829/20, ухвалах ВССУЦКС від 16.08.2017, від 08.11.2017 року у справах №754/4275/16, №363/181/16, в ухвалі ВС від 02.08.2019р. у справі №761/12145/17.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2022 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю. Петешенкова