Номер провадження: 22-ц/813/5126/22
Справа № 492/880/21
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н. Д.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2022 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Гірняк Л.А.,

Суддів Сегеди С.М., Комлевої О.С.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року по справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1

-про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

10 жовтня 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем до позовною заяви не додано документів, на підтвердження цивільної процесуальної правоздатності позивача, як юридичної особи; відсутні документи,що посвідчують службове становище і повноваження голови правління АТ «Ощадбанк» Пишного А.Г., зокрема, підписувати довіреності на відповідальних осібна представництво інтересів позивача в судах; до матеріалів справи представником позивача не додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката; до позовної заяви додані не засвідчені належним чином документи (а.с.46-47).

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто на підставі ст. 185 ЦПК України (а.с.54-55).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу передати для до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем до позовною заяви не додано документів, на підтвердження цивільної процесуальної правоздатності позивача, як юридичної особи; відсутні документи,що посвідчують службове становище і повноваження голови правління АТ «Ощадбанк» Пишного А.Г., зокрема, підписувати довіреності на відповідальних осібна представництво інтересів позивача в судах; до матеріалів справи представником позивача не додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката; до позовної заяви додані не засвідчені належним чином документи (а.с.46-47).

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто на підставі ст. 185 ЦПК України (а.с.54-55).

Повертаючи позовну заяву, районний суд виходив з того, що недоліки позовної заяви не виправлені. Доводи, наведені у додаткових поясненнях у справі, зводяться до незгоди з висновками, викладеними в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, щодо тлумачення норм процесуального права та не можуть бути підставою для відкриття провадження по справі (а.с.54-55).

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Стосовно повноважень адвоката та документів, які їх підтверджують та вимагання судом копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до частини 4 статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За приписами статті 26 Закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Згідно з пунктом 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 01.07.2020 року по справі № 320/5420/18 зазначає, що ордер, який видано відповідно до Закону N 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Враховуючи, що до позовної заяви підписаної адвокатом додано оригінал ордеру, повноваження представника підтверджені належним чином.

Стосовно вимагання судом статуту юридичної особи, довідки ЄДРПОУ, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, тощо.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 4 закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Державна реєстрація базується на таких основних принципах -відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статті 7 закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 4 статті 10 закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частини 1 статті 11 закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

За таких обставин,перевірити що Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» дійсно існує, і зареєстрований як юридична особа, суд може безоплатно з Єдиного державного реєстру.

Щодо статуту

Статут Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. № 568), оприлюднений у виданні Голос України від 10.07.2019 року № 128. Розміщений на сайті Верховної ради України у розділі «Законодавство України».

Щодо повноважень Голови правління видавати довіреності.

Позов підписаний адвокатом на підставі ордеру, є достатнім підтвердженням повноважень, а сумніви, щодо наявності Ліцензії на надання банківський послуг у AT «Ощадбанк» спростовуються у загальному порядку.

Стосовно доказів «взаємовідносин із відповідачем»

Відповідно до частини 2 статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої силиНаявність або відсутність копії паспорту відповідача у додатках до позовної заяви не може перешкоджати відкриттю провадження у справі.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 17.12.2020 року по справі № 278/2177/15 зазначає, що Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність . Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками ( по кредитному договору) підлягають оцінці судом в нарадчій кімнаті.

Щодо посвідчення копії документів

Позовна заява та додатки до неї прошиті, пронумеровані, підписані посвідчувальним написом, відповідно до вимог пунктів 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року N 55), а відтак не потребували засвідчення кожної сторінки окремо.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява N 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року та Нун`єш Діаш проти Португалії від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року).

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не може бути підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, оскільки кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка достатності доказів на підтвердження обґрунтованості звернення з позовом до суду є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 рок упостановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в порядк, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,-

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» , задовольнити.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року - скасувати.

Справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л.А. Гірняк

Судді: С.М.Сегеда

О.С.Комлева