ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 626/2904/21 Номер провадження 22-ц/814/2310/22Головуючий у 1-й інстанції Рибальченко І.Г. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 12 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Рибальченко І.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 2 від 08 грудня 2016 року в сумі 15000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки загальною площею 17,0943 га, кадастровий номер :10:000:0174, що розташована на території Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області. Належна третій особі на праві власності земельна ділянка з 23.02.2017 року знаходиться в оренді ФОП ОСОБА_2 строком на 15 років. Договір оренди підписав в його інтересах ОСОБА_3 19.12.2011 року приватним нотаріусом Зачепилівсього районного нотаріального округу Харківської області Тютькіною А.І., реєстр № 1989, була посвідчена довіреність, якою ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися земельною ділянкою. 19.12.2011 року приватним нотаріусом Зачепилівсього районного нотаріального округу Харківської області Тютькіною А.І., реєстр № 1992, був посвідчений договір позики, згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 в борг 300000 грн. до 19.12.2031 року.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 12 січня 2022 року провадження у справі зупинено.

Ухвала суду мотивована тим, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року, справа № 626/1496/21 провадження № 2/626/504/2021 позов ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки задоволено. Розірвано Договір № 2 від 08 грудня 2016 року оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 17,0943 га з кадастровим номером :10:000:0174 між ОСОБА_4 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 . Вказане судове рішення законної сили не набрало внаслідок подання апеляційної скарги.

Зазначено, що дане рішення може впливати на вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 2 від 08 грудня 2016 року, які є пов`язаними між собою. Таким чином виникла об`єктивна необхідність для зупинення провадження в справі № 626/2904/21 до вирішення Харківським апеляційним судом справи № 626/1496/21.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що спір у справі № 626/1496/21 ніяким чином не може вплинути на його права та обов`язки, оскільки ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року у задоволенні його заяви про залучення до участі у справі № 626/1496/21 у якості третьої особи, йому було відмовлено. Також вказав, судом першої інстанції було помилково зроблено висновок про наявність підстав для зупинення провадження, а необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Протоколом розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 11 липня 2022 року визначено склад колегії суддів: Головуючий суддя (суддя-доповідач) Кузнєцова О.Ю. судді: Карпушин Г.Л., Хіль Л.М.

Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2022 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 626/1496/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до цієї ж норми права суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи за наявності доказової бази та встановлених на підставі цих доказів фактичних обставин.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16 та Верховним Судом у постанові від 10 березня 2021 року у справі № 207/413/18 (провадження № 61-7608св20).

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Незважаючи на те, що зупинення провадження у справі має тимчасовий характер, судам необхідно враховувати право кожної особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку та розглядати кожну справу без надмірного формалізму.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд першої інстанції не врахував, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суд першої інстанції не обґрунтував, у чому саме полягає матеріально-правовий зв`язок між справою, що переглядається, та справою № 626/1496/21, не мотивував, які саме факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи, та в чому полягає неможливість самостійного встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право учасників справи на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» (Жоффр де ля Прадель проти Франції) від 16 грудня 1992 року).

У справі «Bellet v. France» (Беллет проти Франції) ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

В даному випадку судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок про наявність підстав для зупинення провадження до набрання законної сили рішенням у справі № 626/1496/21, а тому ухвалу суду слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 12 січня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку непідлягає.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль