Справа № 368/263/21
Провадження № 2/368/80/22
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"14" січня 2022 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Балацька В.В.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до КП КОР «Кагарлик тепломережа», третя особа, - Київська обласна рада про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, компенсації втрати їх частини у зв`язку з порцушенням термінів їх виплати та відшкодування моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В :

26.03.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до КП КОР «Кагарлик тепломережа», третя особа, - Київська обласна рада про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, компенсації втрати їх частини у зв`язку з порцушенням термінів їх виплати та відшкодування моральної шкоди, ( а.с., 11 12), в прохальній частині якої позивач просив суд винести судове рішення, на підставі якого:

- Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права:

Він, ОСОБА_1 , у період з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р. був прийнятий на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» (далі - Відповідач), що підтверджується записами у трудовій книжці:

- призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» згідно Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 46 від 12.02.2019 р. (звільнений із займаної посади на підставі п.2 ч.І ст.36 КЗпП України, відповідно до Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 93 від 10.04.2019 р.);

- призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» згідно Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 94 від 10.04.2019 р. (звільнений із займаної посади на підставі п.2 ч.І ст.36 КЗпП України, відповідно до Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 178 від 11.06.2019 р.);

- призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» згідно Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 179 від 11.06.2019 р. (звільнений із займаної посади на підставі п.2 ч.І ст.36 КЗпП України, відповідно до Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 272 від 09.09.2019 р.);

- призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» згідно Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 273 від 09.09.2019 р. (звільнений із займаної посади на підставі п.1 ч.І ст.36 КЗпП України, відповідно до Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 331 від 16.09.2019 р.).

На день його звільнення з посади в.о. генерального директора КП КОР «Кагарликтепломережа», а саме: з 16.09.2019 p., виникла заборгованість по виплаті заробітної плати на загальну суму - 72501,35 грн.

Станом, на дату звернення до суду, Відповідачем заробітна плата йому не виплачена в повному обсязі, як і не здійснені наступні передбачені чинним законодавством України виплати:

- грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток;

- компенсації втрати частини заробітної плати;

- грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток у зв`язку з порушенням термінів їх виплати;

- а також середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Як вбачається з викладеного, Відповідачем порушені норми трудового законодавства. Своїми відповідними діями Відповідач завдав йому також і моральної шкоди. У матеріалах справи наявні листи до Відповідача з вимогою про стягнення заборгованості по заробітній платі, як підтвердження його намагання вирішити даний спір у досудовому порядку.

Для підтвердження суми, яка стягується (тобто, будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка з бухгалтерії, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо), у нього відсутній, - виходячи з наступного.

Він неодноразово звертався в усній формі до діючого керівника КП КОР «Кагарликтепломережа» ОСОБА_2 про надання довідки про роботу та заробітну плату на КП КОР «Кагарликтепломережа» за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. (помісячно), однак його вимоги були проігноровані.

Тому, 08 вересня 2020 р. на підставі ст. 49 КЗпП Ураїни, ним були направлені запити до Київської обласної ради та до керівника КП КОР «Кагарликтепломережа» Скляр Руслана Івановича про надання довідки про роботу та заробітну плату на КП КОР «Кагарликтепломережа» за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 (помісячно), що підтверджується копією листа від 08.09.2020 р.

08.10.2020 року ВІН отримав від Київської обласної ради відповідь та довідку про період роботи та виконання обов`язків на посаді в.о. генерального директора КП КОР «Кагарликтепломережа», що підтверджується копією листа № 07-04/1729-502 від 23.09.2020 р. на 2 (двох) арк.

Однак, довідку про заробітну плату на КП КОР «Кагарликтепломережа» за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. ВІН досі не отримав, а керівник КП КОР «Кагарликтепломережа» - Скляр Руслан Іванович категорично відмовляється її надавати та виконувати вимоги, передбачені чинним законодавством України, на що є підтвердження, а саме: копія листа Київської обласної ради про покладання доручення на ОСОБА_2 у наданні йому довідки № 07-04/1925-588 від 16.11.2020 р.

Крім того, лист - звернення до керівника КП КОР «Кагарликтепломережа» - Скляр Руслана Івановича про вимогу у наданні довідки про заробітну плату повернувся без вручення - 01.02.2021 р. (копія довідки з Укрпошти про причини повернення/досилання додається до матеріалів справи).

У нього наявний екземпляр не підписаної довідки про нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. , що додається до справи.

Згідно вищевикладеного, в нього виникли труднощі з отриманням довідки про нараховану, але виплачену заробітну плату за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. на посаді в.о. генерального директора КП КОР «Кагарликтепломережа», а дані докази мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Додатково відмічає, що керівником КП КОР «Кагарликтепломережа» Скляр Русланом Івановичем порушені наступні норми законодавства.

За ненадання довідки на звернення громадян передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Чинним законодавством, а саме ст. 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. ч. 1,7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Ч. ч. 4, 5 ст. 97 КЗпП України, ч. З ст. 15 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" своєчасність та обсяги заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства по оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної з нього заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Крім заборгованості по виплаті йому заробітної плати, Відповідачем також порушені передбачені чинним законодавством України інші виплати, а саме:

1. Грошова компенсація за невикористані дні частини щорічної основної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок.

Ч. 1 ст. 74 КЗпП України, ч. ч. 1, 3 ст. 2 Закону України "Про відпустки" передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КЗпП України, ч. 1 ст. 6 Закону України "Про відпустки" щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Таким чином, за період роботи з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р. він мав право на частину щорічної основної відпустки загальної тривалості 14 календарних дні, і відповідно не використав за період своєї роботи щодного дня.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Таким чином, у день його звільнення 16.09.2019 р. Відповідач повинен був виплатити грошову компенсацію за невикористані мною 14 календарних днів частини щорічної основної відпустки за 2019 рік за період його роботи з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р.

При розрахунку суми грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, варто керуватися наступним.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачено, що розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається, виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.

Формула розрахунку для обчислення грошової компенсації за всі не використані дні щорічних основних відпусток передбачена у п. п. 2, 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100, і є наступною: сумарний заробіток за 12 місяців, що передують події, з якою пов`язана виплата, поділений на кількість календарних днів у році (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених у законодавстві). Одержаний результат перемножується на кількість календарних днів невикористаної відпустки.

Провести розрахунок розміру грошової компенсації за невикористані дні частини щорічної основної відпустки не було можливості, оскільки Відповідачем не надана довідка про розмір нарахованої, але не виплаченої мені заробітної плати.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оплату праці" мінімальними державними гарантіями в оплаті праці є, зокрема, оплата щорічних відпусток.

Окрім того, п. п. 1.3, 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. N 5, передбачено, що фонд оплати праці складається, зокрема з фонду додаткової заробітної плати, який, у свою чергу, включає, зокрема, суми грошових компенсацій у разі невикористаних щорічних відпусток.

Таким чином, Відповідачем вище вказані вимоги законів України дотримано не було, остаточний розрахунок при звільненні не проведений на дату звернення до суду.

Компенсація втрати частини заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Всупереч зазначеним положенням законів України, Відповідач станом теперішній час відповідач так і не виплатив йому заробітну плату.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. ст. 1-2 Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", п. п. 1-3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Під доходами слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата, до складу якої відповідно до п. п. 1.3, 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. N 5, входить грошова компенсація за невикористані дні щорічних основних відпусток.

Приймаючи до уваги вказані положення законодавства та факт несвоєчасної виплати заробітної плати, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, яка є складовою заробітної плати, Відповідач має також обов`язок здійснити мені компенсацію втрати частини заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

При розрахунку суми компенсації за порушення термінів виплати заробітної плати, складовою якої є грошова компенсація за невикористані дні щорічних основних відпусток, суд керується наступним.

Ст. 3 Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

У п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, зазначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

1 ст. 116 КЗпП У країни передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Всупереч даним вимогам закону України Відповідач у день мого звільнення (16.09.2019 р.) не здійснив з ним всіх розрахунків: не виплатив заробітну плату, компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток за період моєї роботи, тобто з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р.

На теперішній час Відповідач так остаточно і не розрахувався з ним, і відповідно не перерахував йому заробітну плату, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток, компенсацію втрати частини заробітної плати, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Відповідно до ч. 1ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства по оплату праці" передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України міститься у постановах від 24.10.2011 р. у справі N 6-39цс11, від 21.11.2011 р. у справі N 6-60цс11, від 03.07.2013 р. у справі N б-бОцсІЗ, від 20.11.2013 р. у справі N 6- 114цс 13, від 05.10.2016 р. у справі N 6-2405цс15, від 13.03.2017 р. у справі N 6-259цс17.

У постанові Верховного Суду України від 03.07.2013 р. у справі N 6- 64цс13 викладений правовий висновок, відповідно до якого роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, у випадку відсутності фінансово-господарської діяльності або коштів, а також незначної заборгованості підприємства перед працівником.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Формула для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні передбачена у п. п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100, і є наступною: розмір середньоденної заробітної плати помножений на кількість робочих днів затримки розрахунку. Середньоденна заробітна плата визначається так: сума зарплати за 2 місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата, поділена на кількість відпрацьованих робочих днів за 2 місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата.

Однак провести розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не можливо без отримання довідки про розмір нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати за період з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р.

Відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

П. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" передбачено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (зокрема, невиплати йому грошових сум), яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові від 25.04.2012 р. у справі N 6-23цс12, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 3, 4, 11 ЦПК України).

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи винятків щодо компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, аст. 2371 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Аналогічна позиція міститься у п. 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 р. N 10-1389/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права".

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Керуючись зазначеним, а також враховуючи, що Відповідач станом на день звернення до суду суду так і не розрахувався з ним, йому була завдана моральна шкода внаслідок дій Відповідача, а саме: несвоєчасної виплати Відповідачем заробітної плати, відсутності остаточного розрахунку при звільненні: невиплати заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, компенсації втрати їх частини у зв`язку з порушенням термінів виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, варто враховувати характер та обсяг його душевних страждань, в результаті чого він втратив нормальні життєві зв`язки, що призвели до вимушених змін у житті, а також здійснення додаткових зусиль для організації власного життя, зусиль, вжитих для відновлення порушених прав.

Завдана йому моральна шкода обумовлюється моральним та фізичним стражданням внаслідок порушення мого законного права на заробітну плату, приниженням честі, гідності, ігноруванням моїх прав, втратою у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів.

Тому, вважає за необхідним відшкодувати суму у розмірі 30000,00 грн., яка є достатньою і справедливою компенсацією завданої йому моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч.І ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення заробітної плати позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Підтверджує, що мною не було подано інших позовних заяв про стягнення грошових коштівне виплачених при звільненні до того самого Відповідача, про той самий предмет та з тих самих підстав.

26.03.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/263/21, провадження 2/368/380/21, ( а.с., 102).

15.04.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 24.05.2021 року, ( а.с., 103).

24.05.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 25.06.2021 року в зв`язку з неявкою всих учасників процесу, (а.с., 111).

25.06.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 15.07.2021 року в зв`язку з неявкою представника відповідача, (а.с., 137 0 138).

13.07.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача про уточнення позовних вимог, ( а.с., 145 150), в якій завзначено наступне:

1. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. заборгованість по виплаті заробітної плати на загальну суму - 72 501,35 грн.

2. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09,2019 р. компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, в розмірі 3697,57 грн.

За змістом ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З аналізу норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрат частини грошових доходів зв`язку з порушенням термінів їх виплат, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 21.02.2001 року № 159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадян втрати частини доходів є дотримання наступних умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

При цьому, як вже було зазначено, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації є порушення встановлених строків їх виплати» копенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсаці за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, - самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення

У рішенні Конституційного суду України від 15.10.2013 року № 9 - рп/2013 вказано, що положенням статті 34 Закону передбачено компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, що проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно із статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050 ІП підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх випалти, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), а саме у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих громадянам грошових доходів: пенсії, соціальних виплат, стапендії, заробітної плати (грошового забезпечення), тощо.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний суд України дійшов до висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробіної плати та компенсації працівникам частини заробітної платиу зв`язку з порушенням строків її виплати, моють компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати, ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Також Конститційний суд України дійшов висновку, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням стироків її виплати, як складових належної працівнику заробітної плати не обмежено будь яким строком та не залежить від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації.

Індекс споживчих цін для визначення суми індексації обчислюється шляхом множення місячних ІСЦ (за даними держстату) за період невиплати грошового доходу. Індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Сума компенсації нараховується з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін, що наведена в таблиції (а.с., 147).

Середній приріст індексу споживчих цін (%) за період невиплати доходу за період з лютого 2019 р. по вересень 2019 р. становить 5,1 %.

Обчислення суми компенсації зарплати в разі несвоєчасної виплати:

Нарахований, але не виплачений за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 року дохід на суму 72501 (сімдесят одна тисяча п`ятьсот одна) грн. 35 коп. (після утримання податків і обов`язкових платежів).

Приріст індексу споживчих цін, розрахований за період невиплати грошового доходу (лютий 2019 вересень 2019 р.) становить 5, 1 %.

Сума компенсації в цьому випадку дорівнює 72501,35 грн. * 5,1 поділити на 100 + 3697,57 грн.

Стягнути з КП КОР «Кагарлик тепломережа» за період його роботи з 14.02.2019 року по 16.09.2019 р. грошову компенсацію за невикористані 14 календарних днів щорічної основної відпустки в сумі 8782,27 грн.

При розрахунку суми грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, варто керуватися наступним.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування сукдами законодавства про оплату праці», передбачено, що розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається, виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.

Формула розрахунку для обчислення грошової компенсації за всі не використані дні щорічних основних відпусток передбачена у п.п. 2, 7 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. № 100, і є наступною: сумарний заробіток за 12 місяців, що передують події, з якою пов`язана виплата, поділений на кількість календарних днів у році (за вийнятком святкових і неробочих днів, встановлених у законодавстві). Одержаний результат перемножується на кількість календарних днів невикористаної відпустки.

130479,47 грн (сумарний заробіток за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р.) поділити на 208 (кількість календарних днів за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. за вийнятком святкових і неробочих днів, встановлених у законодавстві) * 14 (кількість календарних днів невикористаної відпустки за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р) + 8782,27 грн.

Стягнути з КП КОР «Кагарлик тепломережа» на його користь моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.

Стягнути з КП КОР «Кагарлик тепломережа» на його криисть середньомісячну заробітну плату за період затримки розрахунку в сумі 486151,33 грн.

Розрахунок середньомісячної заробітної плати за період затримки розрахунку:

- Постановою КМУ від 08 лютого 1995 р. № 100, було затверджено «Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок).

Відповідно до п.п. 1 розділу І, Порядку, останній застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться, виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно п. 2 розділу Порядку « Період, за яким обчислюється середня заробітна плата», у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітня плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Сума заробітної плати, що була нарахована позивачу за попередні 2 місяців складає 44572,44 грн. (21951,83 грн. липень 2019 р. серпень 2019 р. 22620,61 грн.)

Кількість робочих днів у липні 2019 р. 23.

Кількість робочих днів у серпні 20.

З цього 4457244 грн. (нарахована заробітна плата за липень 2019 р.та серпнеь 2019 р.) : 43 (кількість робочих днів за липень 2019 та серпень 2019 р.) + 1036,57 грн. (середня заробітня плата в день).

Таким чином розрахунок середньомусячної заробітної плати за період розрахунку наведено в таблиці, ( а.с., 149 150).

Загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу з 16.09.2019 року по 31.07.2021 р. складає 486151,33 грн.

Загальна сума уточнених позовних вимог становить 601132 грн. 52 коп.

15.07.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 28.09.2021 року в зв`язку з неявкою всих учасників процесу, ( а.с., 152).

28.09.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла заява про уточнення позовних вимог.

27.09.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій зазначено наступне:

1. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», за період моєї роботи з 14.02.2019 р. по 16.09,2019 р. заборгованість по виплаті заробітної плати на загальну суму - 72501,35 грн.

2. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», за період моєї роботи з 14.02.2019 р. по 16,09.2019 р. компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, в розмірі - 3 697,57 грн.

За змістом ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З аналізу норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрат частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 21.02.200X року № 159 слідує , що підставою для здійснення компенсації громадян втрати частини доходів є дотримання наступних умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

При цьому, як вже було зазначено, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення,

У рішенні Конституційного суду України від 15.10.2013 року № 9- рп/2013 вказано, що положенням статті 34 Закону передбачено компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, що провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно зі статтями 1. 2 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-1П підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), а саме у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих громадянам грошових доходів: пенсії, соціальних виплат, стипендії, заробітної плати (грошового забезпечення), тощо.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плата у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати, ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Також, Конституційний суд України дійшов висновку, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, як складових належної працівнику заробітної плати не обмежено будь-яким строком та не залежить від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначенні суми компенсації.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних ІСЦ (за даними Держетату) за період невиплата грошового доходу. Індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Сума компенсації нараховується з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін, наведеної в таблиці.

Величина приросту ІСЦ для компенсації зарплати в ра л несвоєчасної виплати

Приріст індексу споживчих цін (у %) І а період невиплати доходу
МісяцьРоки:
2019
січень-
лютий6,7
березень5,1
квітень4,7
травень3,9
червень4,5
липень5,1
серпень5,4
вересень4,7
жовтень-
листопад-
грудень-

Середній приріст індексу споживчих цін (у %) за період невиплати доходу за період з лютого 2019 р. по вересень 2019 р. становить - 5,1%.

Обчислення суми компенсації зарплати в разі несвоєчасної виплати:

Нарахований, але не виплачений за період з 14.02.2019 р. по 16.09,2019 р. дохід на суму - 72 501,35 грн. (після утримання податків і обов`язкових платежів).

Приріст індексу споживчих цін, розрахований за період невиплати грошового доходу (лютий 2019 р. - вересень 2019 р.), становить 5,1 %.

Сума компенсації в цьому випадку дорівнює: 72501,35 гри х 5,1/ 100 = 3697,57 грн.

Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. грошову компенсацію за невикористані 14 календарних днів щорічної основної відпустки в сумі - 8 782,27 грн.

При розрахунку суми грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, варто керуватися наступним.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці передбачено, та розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається, виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.

Формула розрахунку для обчислення грошової компенсації за всі не використані дні щорічних основних відпусток передбачена у п. п. 2, 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100, і є наступною: сумарний заробіток за 12 місяців, що передують події, з якою пов`язана виплата, поділений на кількість календарних днів у році (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених у законодавстві). Одержаний результат перемножується на кількість календарних днів невикористаної відпустки.

130479,47 грн. (сумарний заробіток за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р.) / 208 (кількість календарних днів за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р„ за винятком святкових і неробочих днів, встановлених у законодавстві) * 14 (кількість календарних днів невикористаної відпустки за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р.) = 8782,27 грн.

Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» на його користь моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.

Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» на його користь середньомісячної заробітної плати за період затримки розрахунку 530723,84 грн.

Розрахунок середньомісячної заробітної плати за період затримки розрахунку.

Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок).

Відповідно до пп.л п.1 розділу І, Порядку, останній застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно п.2 розділу II Порядку "Період, за яким обчислюється середня заробітна плата", у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Працівникам, які пропрацювали па підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Сума заробітної`плати, що була нарахована .Позивачу за попередні 2 місяці складає 44572,44 грн, - (21951,83 грн. - липень 2019 р. + серпень 19р. -22620,61 грн.)

Кількість робочих днів у липні 19р. - 23.

Кількість робочих днів у серпні 19р. - 20.

З цього: 44572,44 грн. (нарахована заробітна плата за липень 19р. та серпень 19р.): 43 (кількість робочих дні за липень 19р. та серпень 19р. ) = 1036,57 грн. (середня заробітна плата в день).

Таким чином, розрахунок за середньомісячної заробітної плати за період затримки розрахунку, є наступний:

№Місяць рокуКількість днів місяцяКількість святкових та вихідних дні»Кількість робочих днів (факт.)Розрахунок середньомісячної заробітної платиСередньомісячна заробітна плата
іВересень 2019 р. з 16.09 по 30.09ЗО91111*1036,5711402,27
2Жовтень 2019 р.3192222*1036,5722804,54
3Листопад 2019 р.ЗО92121*1036,5721767,97
А і-Грудень 2019 р.31102121*1036,5721767.97
5Січень 2.020 р.31102121*1036,5721767,97
6Лютий 2020 р.2992020*1036,5720731,40
7Березень 2020 о.31102121*1036,5721767,97
8Квітень 2020 р.зо92121*1036,5721767,97
9Травень 2020 р.31121919* 1036,5719694,83
10 іЧервень 2020 р.30102020*1036,5720731,40
] іЛипень 2020 р.3182323*1036,5723841,11
12Серпень 2020 р.31112020*1036,5720731,40
13 Вересень 2020 р.зо8 2222*1036,5722804,54
14Жовтень 2020 р.31102121* 1036,5721767,97
15Листопад 2020 р.309212I* 1036,5721767,97
16Грудень 2020 р.3192222* 1036,5722804,54
17Січень 2021 р.31121919*1036,5719694,83
18Лютий 2021 р.2882020*1036,5720731,40
19Березень 2021 р.3192222*1036,5722804,54
20Квітень 202! р.3082222*1036,5722804,54
21Травень 2021 р.31131818*1036,5718658,2.6
22Червень 202 і р.30102020*1036,5720731,40
23Липень 2021 р.3192222*1036,57,22804,54
24Серпень 2021 р.31102121*1036,5721767,97
25Вересень 2021 р.зо482222*1036,57 22804,54

Загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу з 16.09.2019 р. по 30.09,2021 р. складає 530723,84 грн.

Загальна сума уточнених позовних вимог складає 645705 грн. 03 коп. (шістсот сорок п`ять тисяч грн, 03 коп.).

28.09.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 16 год. 00 хв. 27.10.2021 року в зв`язку з неявкою всих учасників процесу, ( а.с., 165).

27.10.2021 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання без участі сторін по справі (за клопотанням позивача та представника третьої особи), по результатах якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до слухання справи по суті на 14 год. 00 хв. 30.11.2021 року, ( а.с., 172).

29.11.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій зазначено наступне:

1. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 3697,57грн. (деталізований розрахунок з посиланням на нормативно - правові акти наявні в матеріалах справи).

2. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. грошову компенсацію за невикористані 14 календарних днів щорічної основної відпустки в сумі - 8782,27 грн, (деталізований розрахунок з посиланням на нормативно - правові акти наявні в матеріалах справи).

3. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» на його користь моральну шкоду в розмірі 30000.00 грн.;

4. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» на його користь середньомісячної заробітноїі плати за період затримки розрахунку 574259,78 грн.

Розрахунок середньомісячної заробітної плати за період затримки розрахунку.

Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок).

Відповідно до пп.л п розділу І, Порядку, останній застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробтної плати.

Згідно п.2 розділу П порядку "Період, за яким обчислюється середня заробітна плата, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Працівникам, які пропрацювали па підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Сума заробітної плати, що була нарахована Позивачу за попередні 2 місяці складає 44572.44 грн. - (21951.83 грн. - липень 2019 р. + серпень 19р. -22620,61 грн.)

Кількість робочих днів у липні 19р. - 23,

Кількість робочих дніь у серпні 19р. -20.

З цього: 44572,44 грн (нарахована заробітна плата за липень 19р. та серпень 19р.) : 43 (кількість робочих дні за липень 19р. та серпень 19р.) = 1036,57 грн. (середня заробітна плата в день).

1Місяць рокуКількість днів місяцякількість святкових та вихідних та ким них дні*Кількість робочих днів (факт.)Розрахунок Середньомісячної заробітпої платиСередньомісячна «робітна плата
1.Вересень 2019 р. з 16.09 по 30.093091111*1036.5711402,27
2Жовтень 20)9 р.3192222*1036.5722804.54
3Листопад 2019 р.3092121*1036.5721767,97
4Грудень 2019 р.31102121*1036.5721767.97
5Січень 2020р.31102121*1036,5721767,97
6Лютий 3020 р. ..2992020*1036,5720731.40
7....Березень 2020 р.31102121*1036,5721767,97
8Квітень 2020 р.ЗО92121*1036.5721767,97
9Травень 2020 р.31121919*1036.5719694,83
10Червень 2020 р.30102020*1036,5720731,40
11Липень 2020 р.3182323*1036.5723841.11
12Серпень 2020 в.31112020*1036.5720731.40
13Вересень 2020 р.зо82222*1036,5722X04.54
14Жовтень 2020 р.31102121*1036.5721767.97
15Листопад 2020 р.3092121*1036.572.1767.97
16Грудень 2020 п3192222*1036.5722804,54
17Січень 2021 р.31121919*1036,5719694.83
18Лютий 2021 р.2882020*1036,5720731.40
19Березень 2021 р.3192222*1036.5722804,54
20Квітень 2021 р. зо82222*1036,5722804.54
21Травень 2021 р.31131818*1036,5718658,26
22Червень 2021 р.зо102020*1036.5720731,40
23Липень 202 і р.3192222*1036,5722804,54
24Серпень 2021 р.31102121*1036,5721767,97
25Вересень 2021 р.зо82222*1036,5722804.54
26Жовтень 2021 р.31112020*1036,5720731,40
27.Листопад 2*1036,5722804,54

Загальна сума уточнених позовних вимог складає 616739,62 грн. (шістьсот шістнадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять грн. 62 коп.).

30.11.2021 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 14.01.2022 року.

В судове засідання, яке відбулося 14.01.2022 року, позивач не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 14.01.2022 року, представник відповідача, - КП КОР «Кагарлик тепломережа», - не з`явився, хоча повідомлявся судом неодноразово про день час та місце слухання справи.

Відповідач не надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали про відкриття провадження у даній справі, не надіслав письмових заяв клопотань про відкладення слухання справи, а тому суд визнав неявку представника відповідача неповажною, та, відповідно, такою, - яка не перешкоджає розгляду справи по суті, з винесенням заочного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 14.01.2021 року, представник третьої особи, - Київської обласної ради, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині уточненої позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_1 , у період з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р. був прийнятий на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» (далі - Відповідач), що підтверджується наступними записами у трудовій книжці:

- призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» згідно Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 46 від 12.02.2019 р. (звільнений із займаної посади на підставі п.2 ч.І ст.36 КЗпП України, відповідно до Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 93 від 10.04.2019 р.);

- призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» згідно Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 94 від 10.04.2019 р. (звільнений із займаної посади на підставі п.2 ч.І ст.36 КЗпП України, відповідно до Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 178 від 11.06.2019 р.);

- призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» згідно Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 179 від 11.06.2019 р. (звільнений із займаної посади на підставі п.2 ч.І ст.36 КЗпП України, відповідно до Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 272 від 09.09.2019 р.);

- призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» згідно Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 273 від 09.09.2019 р. (звільнений із займаної посади на підставі п.1 ч.І ст.36 КЗпП України, відповідно до Розпорядження Київської обласної ради VII скликання № 331 від 16.09.2019 р.).

На день звільнення позивача ОСОБА_1 з посади в.о. генерального директора КП КОР «Кагарликтепломережа», а саме: з 16.09.2019 p., виникла заборгованість по виплаті заробітної плати на загальну суму - 72501,35 грн.

Станом, на дату звернення до суду, Відповідачем заробітна позивачу ОСОБА_1 не виплачена в повному обсязі, як і не здійснені наступні передбачені чинним законодавством України виплати:

- грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток;

- компенсації втрати частини заробітної плати;

- грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток у зв`язку з порушенням термінів їх виплати;

- а також середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Як вбачається з викладеного, Відповідачем порушені норми трудового законодавства. Своїми відповідними діями Відповідач завдав позивачу ОСОБА_1 також і моральної шкоди. У матеріалах справи наявні листи до Відповідача з вимогою про стягнення заборгованості по заробітній платі, як підтвердження його намагання вирішити даний спір у досудовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався в усній формі до діючого керівника КП КОР «Кагарликтепломережа» Скляр Руслана Івановича про надання довідки про роботу та заробітну плату на КП КОР «Кагарликтепломережа» за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. (помісячно), однак вимоги позивача ОСОБА_1 були проігноровані.

Тому, 08 вересня 2020 р. на підставі ст. 49 КЗпП Ураїни, позивачем ОСОБА_1 були направлені запити до Київської обласної ради та до керівника КП КОР «Кагарликтепломережа» Скляр Руслана Івановича про надання довідки про роботу та заробітну плату на КП КОР «Кагарликтепломережа» за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 (помісячно), що підтверджується копією листа від 08.09.2020 р.

08.10.2020 року позивач ОСОБА_1 отримав від Київської обласної ради відповідь та довідку про період роботи та виконання обов`язків на посаді в.о. генерального директора КП КОР «Кагарликтепломережа», що підтверджується копією листа № 07-04/1729-502 від 23.09.2020 р. на 2 (двох) арк.

Однак, довідку про заробітну плату на КП КОР «Кагарликтепломережа» за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. позивач досі не отримав, а керівник КП КОР «Кагарликтепломережа» - ОСОБА_2 категорично відмовляється її надавати та виконувати вимоги, передбачені чинним законодавством України, на що є підтвердження, а саме: копія листа Київської обласної ради про покладання доручення на ОСОБА_2 у наданні йому довідки № 07-04/1925-588 від 16.11.2020 р.

Крім того, лист - звернення до керівника КП КОР «Кагарликтепломережа» - Скляр Руслана Івановича про вимогу у наданні довідки про заробітну плату повернувся без вручення - 01.02.2021 р. (копія довідки з Укрпошти про причини повернення/досилання міститься в матеріалах справи).

У позивача ОСОБА_1 наявний екземпляр не підписаної довідки про нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р., що міститься в матеріалах справи.

Згідно вищевикладеного, в позивача ОСОБА_1 виникли труднощі з отриманням довідки про нараховану, але виплачену заробітну плату за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. на посаді в.о. генерального директора КП КОР «Кагарликтепломережа», а дані докази мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Чинним законодавством, а саме ст. 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. ч. 1,7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Ч. ч. 4, 5 ст. 97 КЗпП України, ч. З ст. 15 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" своєчасність та обсяги заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства по оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної з нього заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Крім заборгованості по виплаті йому заробітної плати, Відповідачем також порушені передбачені чинним законодавством України інші виплати, а саме:

1. Грошова компенсація за невикористані дні частини щорічної основної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок.

Ч. 1 ст. 74 КЗпП України, ч. ч. 1, 3 ст. 2 Закону України "Про відпустки" передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КЗпП України, ч. 1 ст. 6 Закону України "Про відпустки" щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Таким чином, за період роботи з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р. він мав право на частину щорічної основної відпустки загальної тривалості 14 календарних дні, і відповідно не використав за період своєї роботи щодного дня.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Таким чином, у день його звільнення 16.09.2019 р. Відповідач повинен був виплатити грошову компенсацію за невикористані мною 14 календарних днів частини щорічної основної відпустки за 2019 рік за період його роботи з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р.

При розрахунку суми грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток варто керуватися наступним.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачено, що розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається, виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.

Формула розрахунку для обчислення грошової компенсації за всі не використані дні щорічних основних відпусток передбачена у п. п. 2, 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100, і є наступною: сумарний заробіток за 12 місяців, що передують події, з якою пов`язана виплата, поділений на кількість календарних днів у році (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених у законодавстві). Одержаний результат перемножується на кількість календарних днів невикористаної відпустки.

Провести розрахунок розміру грошової компенсації за невикористані дні частини щорічної основної відпустки не було можливості, оскільки Відповідачем не надана довідка про розмір нарахованої, але не виплаченої мені заробітної плати.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оплату праці" мінімальними державними гарантіями в оплаті праці є, зокрема, оплата щорічних відпусток.

Окрім того, п. п. 1.3, 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. N 5, передбачено, що фонд оплати праці складається, зокрема з фонду додаткової заробітної плати, який, у свою чергу, включає, зокрема, суми грошових компенсацій у разі невикористаних щорічних відпусток.

Таким чином, Відповідачем вище вказані вимоги законів України дотримано не було, остаточний розрахунок при звільненні не проведений на дату звернення до суду.

Компенсація втрати частини заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Всупереч зазначеним положенням законів України, Відповідач станом теперішній час відповідач так і не виплатив йому заробітну плату.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. ст. 1-2 Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", п. п. 1-3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Під доходами слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата, до складу якої відповідно до п. п. 1.3, 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. N 5, входить грошова компенсація за невикористані дні щорічних основних відпусток.

Приймаючи до уваги вказані положення законодавства та факт несвоєчасної виплати заробітної плати, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, яка є складовою заробітної плати, Відповідач має також обов`язок здійснити мені компенсацію втрати частини заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

При розрахунку суми компенсації за порушення термінів виплати заробітної плати, складовою якої є грошова компенсація за невикористані дні щорічних основних відпусток, суд керується наступним.

Ст. 3 Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

У п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, зазначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

1 ст. 116 КЗпП У країни передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Всупереч даним вимогам закону України Відповідач у день мого звільнення (16.09.2019 р.) не здійснив з ним всіх розрахунків: не виплатив заробітну плату, компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток за період моєї роботи, тобто з 12.02.2019 р. по 16.09.2019 р.

На теперішній час Відповідач так остаточно і не розрахувався з ним, і відповідно не перерахував йому заробітну плату, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток, компенсацію втрати частини заробітної плати, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Відповідно до ч. 1ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства по оплату праці" передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України міститься у постановах від 24.10.2011 р. у справі N 6-39цс11, від 21.11.2011 р. у справі N 6-60цс11, від 03.07.2013 р. у справі N б-бОцсІЗ, від 20.11.2013 р. у справі N 6- 114цс 13, від 05.10.2016 р. у справі N 6-2405цс15, від 13.03.2017 р. у справі N 6-259цс17.

У постанові Верховного Суду України від 03.07.2013 р. у справі N 6- 64цс13 викладений правовий висновок, відповідно до якого роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, у випадку відсутності фінансово-господарської діяльності або коштів, а також незначної заборгованості підприємства перед працівником.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Формула для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні передбачена у п. п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100, і є наступною: розмір середньоденної заробітної плати помножений на кількість робочих днів затримки розрахунку. Середньоденна заробітна плата визначається так: сума зарплати за 2 місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата, поділена на кількість відпрацьованих робочих днів за 2 місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата.

Відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

П. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" передбачено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (зокрема, невиплати йому грошових сум), яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові від 25.04.2012 р. у справі N 6-23цс12, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 3, 4, 11 ЦПК України).

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи винятків щодо компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, аст. 2371 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Аналогічна позиція міститься у п. 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 р. N 10-1389/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права".

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Керуючись зазначеним, а також враховуючи, що Відповідач станом на день звернення до суду суду так і не розрахувався з ним, йому була завдана моральна шкода внаслідок дій Відповідача, а саме: несвоєчасної виплати Відповідачем заробітної плати, відсутності остаточного розрахунку при звільненні: невиплати заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, компенсації втрати їх частини у зв`язку з порушенням термінів виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, варто враховувати характер та обсяг його душевних страждань, в результаті чого він втратив нормальні життєві зв`язки, що призвели до вимушених змін у житті, а також здійснення додаткових зусиль для організації власного життя, зусиль, вжитих для відновлення порушених прав.

Завдана позивачу моральна шкода обумовлюється моральним та фізичним стражданням внаслідок порушення його законного права на заробітну плату, приниженням честі, гідності, ігноруванням його прав, втратою у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів.

Тому, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 30000,00 грн. в якості компенсації за завдану моральну шкоду, так як на думку суду саме така сума коштів є достатньою і справедливою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди відповідачем.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку щодо наступного:

1. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» на користь позивача ОСОБА_1 за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 3697,57грн.

2. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» на користь позивача ОСОБА_1 , за період його роботи з 14.02.2019 р. по 16.09.2019 р. грошову компенсацію за невикористані 14 календарних днів щорічної основної відпустки в сумі - 8782,27 грн.

3. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30000.00 грн.;

4. Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа» на користь позивача ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плати за період затримки розрахунку 574259,78 грн., - що загалом складає 616739,62 грн. (шістьсот шістнадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять грн. 62 коп.).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. ч. 1, 7 ст. 43, ч. 1 ст. 45 Конституції України, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 83, ч. 1 ст. 94, ч. ч. 4, 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 233, ст. 237-1 КЗпП України, ч. 1 ст. 1, ст. 12, ч. З ст. 15, ч. 1 ст. 21, ч. ч. 1, 6 ст. 24, ч. 1 ст. 27, ст. 34 Закону України "Про оплату праці" , ч. ч. 1,3 ст. 2, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відпустки", ст. ст. 1-3 Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", п. п. 1-4, Додатком Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, п. п. 2, 7, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. № 100, п. п. 1.3, 2.1.1, 2.2.8, 2.2.12, 3.9, 3.13 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. N 5, ч. ч. 3, 4 ст. 23 Цивільного кодексу України, п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА З щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці", п. 1 рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА 4 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 КЗпП України, п. п. 20, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)", правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 26.10.2016 р. у справі № 6-1395цс 15, від 24.10.2011 р. у справі № 6-39цс11, від 21.11.2011 р. у справі № 6-60цс11, від 03.07.2013 р., у справі № 6-114цс13, від 05.10.2016 р. у справі № 6-2405цс15, від 13.03.2017 р. у справі № 6-259цс17, від 22.01.2014 р. у справі № 6-159цс13, від 24.06.2015 р. у справі № 6-11 бцс 15, від 14.12.2016 р. у справі № 6-788цс16, від 03.07.2013 р. у справі № 6-64цс13, від 25.04.2012 р. у справі № 6-23цс12, п. 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 р. № 10-1389/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права", п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 263, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до КП КОР «Кагарлик тепломережа», третя особа, - Київська обласна рада про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток, компенсації втрати їх частини у зв`язку з порцушенням термінів їх виплати та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Миру, 16), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто УЧ КУДУК, Бухарська область, Узбекистан, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 21.05.2020 органом 3215, РНОКПП: НОМЕР_2 , кошти в сумі 574259 (п`ятьсот сімдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 78 коп., - середньомісячної заробітної плати за період затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Миру, 16), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто УЧ КУДУК, Бухарська область, Узбекистан, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 21.05.2020 органом 3215, РНОКПП: НОМЕР_2 , кошти в сумі 3697 (три тисячі шістьсот дев`яносто сім) грн. 57 коп., - компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Миру, 16), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто УЧ КУДУК, Бухарська область, Узбекистан, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 21.05.2020 органом 3215, РНОКПП: НОМЕР_2 , кошти в сумі 8782 (вісім тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 27 коп., - грошової компенсації за невикористані 14 календарних днів щорічної основної відпустки.

Стягнути з КП КОР «Кагарликтепломережа», (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Миру, 16), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто УЧ КУДУК, Бухарська область, Узбекистан, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 21.05.2020 органом 3215, РНОКПП: НОМЕР_2 , кошти в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., - моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене на умовах та в порядку, який передбачено ст. 284 ЦПК України.

Згідно ст. 284 ЦПК України:

- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.