Справа № 761/6047/22
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2022 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О., при секретареві Буточкіній М.К.,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Сидорової Ілони Сергіївни про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Сидорової Ілони Сергіївни про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 29.09.2022 співробітниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області під час патрулювання за адресою м. Дніпро, вул. Передова, 95, було зупинено транспортний засіб «Volkswagen» під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час поверхневої перевірки зазначеного транспортного засобу було виявлено предмети схожі на патрони.

Даний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 29.09.2022 за № 0000777, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що під час патрулювання працівниками поліції було зупинено за адресою м. Дніпро, вул. Передова поблизу будинку №95 транспортний засіб «Volkswagen» моделі «Passat» сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за іншим транспортним засобом. Під час спілкування водій помітно нервував.

Надалі під час візуального огляду транспортного засобу, пов`язаного з наявністю достатніх підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено, в порядку ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», було виявлено предмети схожі на набої в кількості 13 штук.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, 29.09.2022 в період часу з 15 год. 15 хв. по 16 год. 03 хв. слідчим СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Бредихіним А.Л., в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук транспортного засобу «Volkswagen» моделі «Passat» сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, поблизу буд. 95. В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено:

- державні номерні знаки в кількості 16 шт., а саме: НОМЕР_3 (2шт.), Ф5009МВ (2шт.), НОМЕР_4 (2шт.), НОМЕР_5 (2шт.), НОМЕР_6 (2шт.), НОМЕР_7 (2шт.), НОМЕР_8 (2шт.), НОМЕР_9 (2шт.), які вилучено до спеціального пакету SUD4014165

- синю папку с аркушами, а саме «протокол допиту свідка гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 , порожній бланк з підписами», вилучено до паперового конверту «Національна поліція України»

- предмети схожі на набої з маркуванням «3864» в кількості 13 штук, вилучено до спеціального пакету WAR1206099

- автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat» сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , вилучено до ВП№1, де опечатано бирками.

- ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_10 , вилучено до спеціального пакету WAR1206098.

Згідно інформаційної довідки з Національної інформаційної системи державний номер НОМЕР_1 зареєстрований за транспортним засобом Nissan Qashqai, червоного кольору номер кузова НОМЕР_11 , що перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформаційної довідки з Національної інформаційної системи транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, номер кузова - НОМЕР_12 перебуває у власності ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», адреса власника м. Київ, Шевченківський р-н., вул. Митрофана Довнар-Запольського, 5, кв.220/офіс.

Після проведення обшуку предмети було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000777 від 29.09.2022 за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.263 КК України.

Метою накладення арешту на вилучене майно, згідно з ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів. Так під час обшуку було виявлено та вилучено, речі, які можливо, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, та можуть містити сліди кримінального правопорушення.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши заяву про розгляд заявленого ним клопотання про арешт майна без його участі.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на вищенаведене встановлений КПК України порядок передбачає накладення арешту виключно з метою, яка зазначена у ч. 2 ст. 170 КПК України, та судова процедура повинна гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з матеріалів, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна слідчим зазначається, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.

Надана слідчому судді постанова від 29.09.2022 про визнання речовими доказами такий висновок не містить.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді від 30.09.2022 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Сидорової Ілони Сергіївни про проведення обшуку по кримінальному провадженню № 0000777, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обшук слідчим суддею взято до уваги також те, що згідно з ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, докази, отримані в результаті проведеного 29.09.2022 обшуку є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

В розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ч. 3 ст. 26, ст. 94, ч. 1 та ч. 2 ст. 110, п. 7 ч. 2 ст. 131, ст. 132, ст. 172, ч. 1 та ч. 2 ст. 173, ст.ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Сидорової Ілони Сергіївни про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя О.О. Богун

30.09.2022