Справа № 591/7280/20
Провадження № 2/591/242/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «Сумитеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг у м. Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.07.2010 року ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 23,7 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 . 01.10.2010 року між ТОВ «Сумитеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір №401-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач з січня 2018 року по квітень 2020 року користується послугами з централізованого опалення, але вчасно за отримані послуги не сплачує. Станом на 17.11.2020 року відповідач має заборгованість в сумі 5270 грн. 35 коп.. Нарахування оплати за спожиті відповідачем послуги з централізованого опалення здійснювалося ТОВ «Сумитеплоенерго» на підставі тарифів на послуги теплопостачання для категорій споживачів «Інші» встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1529 від 28.12.2017 року, №404 від 14.06.2018 року, №239 від 27.02.2018 року, №1731 від 10.12.2018 року, №89 від 14.01.2020 року та №639 від 17.03.2020 року. На підставі вищевказаних тарифів позивачем було надано відповідачу послугу з централізованого опалення. Рахунки та акти прийому-передачі теплової енергії за період з січня 2018 року по квітень 2020 року включно, надано боржнику нарочно. Відповідач підписані зі своєї сторони вказані акти прийому-передачі позивачу так і не повернув. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Так, відповідачу нараховано 3% річних у розмірі 315 грн. 65 коп. та інфляційні збитки в розмірі 364 грн. 18 коп. Посилаючись на викладене, просять стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору.

25.11.2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите спрощене позовне провадження по справі, судове засідання призначено на 11.02.2021 року. 11.02.2021 року судове засідання відкладено з метою надання часу представнику позивача часу для ознайомлення з відзивом на позовну заяву на 28.04.2021 року. 28.04.2021 року судове засідання відкладено на 24.06.2021 року. 24.06.2021 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 28.09.2021 року. 28.09.2021 року судове засідання відкладено на 17.01.2022 року. 17.01.2022 року судове засідання відкладено на 17.02.2022 року. 17.02.2022 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 05.05.2022 року. 05.05.2022 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 27.06.2022 року. 27.06.2022 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 21.09.2022 року.

Представник позивача в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Цюпка О.В. до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. В письмовому відзиві на позовну заяву наданому до суду (а.с.101-146) просять відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що у період з 01.01.2018 року по 30.04.2020 року послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 надавалися позивачем неякісно та не в повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, а також відповідно 3% річних та інфляційних збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 18.06.2019 року ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг у місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 15).

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.07.2010 року відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 23,7 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 (а.с.68).

01.10.2010 року між ТОВ «Сумитеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір №401-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.16).

Відповідно до додатку № 2 до договору №401-Т від 01.10.2010 року (а.с. 20) засобом обліку теплової енергії визначено теплообчислювач "SHARKY" №55803981.

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 3.1 розділу 3 Договору розрахунки за послуги проводяться в грошовій формі (гривні) на умовах передплати відповідно до встановлених тарифів, які визначені умовами цього договору, або додатками до цього договору.

Відповідно до п. 3.4 щомісячно до 6-го числа споживач отримує від виконавця акт прийому-передачі теплової енергії, форма якого (Додаток №3) є невід`ємною частиною договору та рахунок за спожиту теплову енергію. Несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від відповідальності щодо сплати за надані виконавцем послуги.

Згідно п. 3.2 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п. 3.3 Договору, боржник до 15 числа розрахункового періоду повинен сплачувати вартість зазначеної у договорі кількості спожитої теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період.

Відповідно до п. 10.1 Договору, договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Відповідач у повному обсязі за отримані послуги не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з січня 2018 року по квітень 2020 року, яка складає 5270 грн. 35 коп.

На підтвердження зазначеної заборгованості позивачем надана відомість звірки взаєморозрахунків за надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачеві послуги з централізованого опалення (а.с. 23).

Також надано рахунки на оплату послуг за договором №401-Т від 01.10.2010 за період з січня 2018 року по квітень 2020 року (а.с.31-47), акти прийому передачі наданих послуг (а.с. 48-65). З них вбачається, що нарахування за послуги виробництва, транспортування та постачання теплової енергії здійснювалось відповідачу за показниками лічильників у відповідності до спожитих гігакалорій теплової енергії.

17.09.2020 року Зарічним районним судом м. Суми був виданий судовий наказ в справі №591/5490/20 за заявою ТОВ «Сумитеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги з теплової енергії з ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.04.2020 року в сумі 5270 грн. 35 коп., а також 210 грн. 20 коп. судового збору.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05.11.2020 року в справі №591/5490/20 заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволено, скасовано судовий наказ Зарічного районного суду м. Суми від 17.09.2020 року (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, відповідач посилається на те, що позивачем не дотримано нормативний температурний режим теплозабезпечення протягом опалюваного періоду, оскільки температура у приміщенні протягом опалювального періоду була нижче нормативної.

Однак належних доказів на підтвердження відхилень температури від санітарної норми в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем не надано.

Зокрема, відповідно до розділу 7 Договору №401-Т від 01.10.2010 року, факт ненадання послуги або заниження якості наданої послуги повинен бути зафіксований належним чином, а саме складанням акту-претензії.

Форма акту-претензії затверджена постановою КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідачем не надано доказів складання належним чином оформлених актів-претензій щодо якості послуг за період з 01.01.2018 року по 30.04.2020 року.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, якими зафіксовано у передбаченому законодавством порядку неналежне надання або ненадання послуг позивачем відповідачу.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем розрахунки підтверджують наявність у відповідача боргу з постачання теплової енергії, а заперечення відповідача з приводу надання послуг неналежної якості та неправильних розрахунків не підтверджені матеріалами справи.

Таким чином, заборгованість за період з січня 2018 року по квітень 2020 року у розмірі 5270 грн. 35 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню з відповідача 315 грн. 65 коп. 3% річних та 364 грн. 18 коп. інфляційне збільшення.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2102 грн. витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 530, 625, 626 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (місцезнаходження: м. Суми вул. 2-га Залізнична, 10, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (місцезнаходження: м. Суми вул. 2-га Залізнична, 10, ) заборгованість за надані послуги з теплової енергії в сумі 5270 грн. 35 коп., 3% річних в сумі 315 грн. 65 коп., інфляційні збитки в сумі 364 грн. 18 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн..

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО