Справа № 136/895/22
провадження № 2/136/242/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання їх спільної повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку, обґрунтовуючи підставність позову тим, що на даний час дочка досягла повноліття, утім продовжує навчання у Вищому художньо-професійному технічному училищі №5 м. Вінниці, на факультеті - реставратор декоративно художніх фарбувань, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, яку в добровільному порядку відповідач не надає, хоча є фінансово спроможним, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

Відповідач у визначений судом строк не подав до суду відзиву.

Ухвалою суду від 18.07.2022 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, за клопотанням позивача було витребувано докази на підтвердження матеріального становища відповідача щодо яких позивач мала складнощі.

У визначений судом строк відповідач не надав до суду зустрічного позову та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.3), батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який є відповідачем.

Із довідки виданої Вищим художньо-професійним технічним училищем №5 м. Вінниці від 18.01.2022 за №60 (а.с.4), ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу факультету реставратор декоративно художніх фарбувань, маляр, термін навчання становить з 01.09.2021 по 30.06.2023.

Відповідно до довідки від 04.07.2022 за №589 (а.с.6) виданої Турбівською селищною радою, ОСОБА_3 проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 без реєстрації в АДРЕСА_1 .

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються Главою 16 СК України.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).

Встановлені судом обставини підтверджують право позивача на звернення до суду із даним позовом.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги визначений зокрема у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

При цьому, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у позові чи відзиві покладено на сторони спору та визначено ст.76, 77, 81 ЦПК України.

Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено, що ОСОБА_3 досягла повноліття, навчається у вищому навчальному закладі, строк якого визначено до 30.06.2023, матеріали справи не містять доказів, що остання має самостійний заробіток (дохід), майно, отож потребує матеріальної допомоги.

Вирішуючи питання щодо можливість батька надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, суд враховує, що відповідач не надав відзиву у межах визначеного судом строку, не надав доказів на спростування обставин наведених у позові.

Водночас за клопотанням позивача суд витребовував докази на підтвердження матеріального стану відповідача.

Так, із відомостей наданих Головним управлінням ДПС у Вінницькій області від 26.07.2022 про доходи ОСОБА_2 за період з червня 2021 року по червень 2022 року встановлено, що дохід відповідача становлять 17 738,5 грн.

На підтвердження обставин зазначених у позові щодо матеріального стану відповідача позивачем до позову було надано: Свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_2 (а.с.7); Договір купівлі-продажу від 05.08.1987, відповідно до якого ОСОБА_2 придбав житловий будинок в с. Стара Прилука (а.с.10); Рішення Староприлуцької сільської ради від 26.12.2005 про надання земельних ділянок ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , розміром 0,14 га. (а.с.11).

Водночас суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 є особою пенсійного віку, доказів наявності у нього інших утриманців та відповідно інших аліментних зобов`язань суду не надано, заперечень до суду на спростування вказаних обставин відповідачем не надано, отож останній, маючи на праві власності нерухоме майно та отримуючи дохід у виді пенсії є матеріально забезпечений, відтак може нести аліментний обов`язок по відношенню до своєї повнолітньої дитини, яка не має а ні доходу, а ні майна.

Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, суд враховує встановлені вище обставини, можливість надання матеріальної допомоги дитині матір`ю, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, та вважає, що з урахування зібраних у справі доказів, визначеного законодавцем прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2022 рік, відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині у спосіб обраний позивачем у розмірі 1/4 частки його заробітку (всіх його доходів) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2023, але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку обох батьків забезпечити умови життя та розвитку їх повнолітньої дитини та спроможність останніх її надавати.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст.182, 199, 200 СК України, ст.141, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - невідомо) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, у зв`язку з навчанням, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із продовженням нею навчання, в розмірі 1/4 частки заробітку (всіх його доходів) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову - 08.07.2022 і до закінчення донькою навчання - 30.06.2023, але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн., 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи безпосередньо до Вінницького Апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Світлана ШПОРТУН