Справа № 729/310/22
2/729/174/22 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2022 р.

Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Малюшицької Я.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Чумак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бобровиця цивільну справу в режимі відеоконференції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , який перебуває на її утриманні, Відповідач матеріальну допомогу на виховання та утримання сина надає в розмірі, недостатньому для нормального забезпечення дитини, хоча має таку змогу, оскільки працює в Прилуцькому відділі управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області і згідно чинного законодавства повинен утримувати свою дитину та надавати кошти у відповідності до закону.

У відзиві до суду відповідач позовні вимоги не визнав повністю та просив у задоволенні їх відмовити, посилаючись на те, що від утримання сина він не ухиляється і добровільно перераховує позивачці кошти в розмірі 4000 гривень , при цьому ,що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 2201 гривня.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити.

Відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково не заперечують проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, доходу, що не буде суперечити ч.5 ст. 181 СК України . Надали суду підтверджуючи докази про добровільну сплату відповідачем аліментів .

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Відповідно до довідки відділу "ЦНАП" Бобровицької міської ради, ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 15 );

Судом встановлено, що після розірвання стосунків між батьками, позивачка мешкає з дитиною окремо, самостійно її виховує і утримує, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає частково, позивачка в свою чергу наполягає на стягненні аліментів за рішенням суду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи, що право позивачки на матеріальне утримання дитини з боку батька частково порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх дитини, суд виходить з такого.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про потреби дитини, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також всі обставини справи, в тому числі стан здоров`я і матеріальне становище відповідача.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

відповідно до ч. 5 ст. 181 СК України ....

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою в позовній заяві завялена та в судовому засіданні підтримана вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку( доходу).

В свою чергу позивачкою не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження спроможності стягнення з відповідача аліментів саме в такому розмірі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 21.06.2022.

Суд вважає що такий розмір аліментів є обгрунтованим, доцільним необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, в той же час не позбавить відповідача засобів до існування та не перевищує, встановленого ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» максимально допустимого розміру відрахувань із заробітної плати, а також буде відповідати чинному законодавству.

Відповідно до ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, ст. ст. 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 12, 258, 259, 263, 264,268, 354 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 21.06.2022 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 грн 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) судового збору.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя В.І.Бойко