Справа №705/725/21
2/705/556/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузуб А.Т.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Лавіта» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПП «Лавіта» про стягнення заборгованості (матеріальних втрат) за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) за кредитним договором, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 та ПП «Лавіта» солідарно грошові кошти у вигляді матеріальних втрат у розмірі 62 400 грн 60 коп. на користь ТОВ «Олком-Лізинг» та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір № МКЛУ-92-08, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кошти в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності та цільового використання у межах поновлювальної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 83 160,00 дол. США зі сплатою за користування кредитними коштами процентів на умовах цього договору, а позичальник зобов`язався повернути всі отримані кредитні кошти банку за кожним траншем у строки, встановлені додатковими угодами до цього договору, з остаточним строком повернення до 10.04.2023 та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки 18,0 відсотків.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 11.04.2008 між ВАТ «Фінанси та Кредит» та ПП «Лавіта» було укладено договір іпотеки № МІУ-92-08, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: комплекс нежитлових будівель, реєстраційний номер 5485229, який складається з адмінбудинку з прибудовою (літера А, а) - 73,6 м2, кімната зразків (літ. 3) - 28,2 м2, споруди 1,2, замощення (№ ІІ), криниці (літ. К), магазину (літ. Б) - 192,5 м2, складу сипучих товарів з підвалом (літ. В пдВ) - 1113,6 м2, матеріального складу (літ. Д) - 567,6 м2, нежитлової будівлі (літ. Г) - 58,4 м2, майстерні (літ. М) - 25,1 м2, сторожки з ґанком (літ. Н) - 7,2 м2, складу (літ. Є) - 6,8 м2, вбиральні (літ. Е), що розташований на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.02.2014 у справі № 705/4368/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 1 256 495,98 грн заборгованості по кредитному договору.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12.05.2014 вказане рішення скасовано в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Лавіта» про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 1 256 495,98 грн; позовні вимоги задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 950 522,21 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 950 52, 21 грн, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 51 470,60 дол. США, що по курсу НБУ складала 411 404,51 грн; строкової заборгованості по відсоткам за період з 29.07.2010 по 29.07.2013 у розмірі 746,32 дол. США або 5 965,34 грн; простроченої заборгованості по відсоткам за період з 29.07.2020 по 29.07.2013 у розмірі 16 420,17 дол. США або 131 246,42 грн; пені за період з 29.07.2012 по 29.07.2013 у розмірі 401 905,94 грн.

09.10.2020 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги банку позичальників та/або поручителів, зазначених у додатках № 1, 2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у додатках № 1, 2 до цього договору.

09.10.2020 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за якими в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги банку до іпотекодавців (заставодавців), зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у додатку № 1 до цього договору.

Так, ТОВ «Олком-Лізинг» набув право вимоги за кредитним договором № МКЛУ-92-08 від 11.04.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та права вимоги за договорами забезпечення, а саме: договором іпотеки МІУ-92-08 від 11.04.2008, посвідчений приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Старосвітською О.Г., зареєстрованим у реєстрі за № 1489.

На підставі рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12.05.2014 було видано виконавчий лист від 30.01.2015 № 705/4368/13-ц та відкрито виконавче провадження. Відповідно до змісту рішення окремий порядок його виконання не визначався.

21.02.2017 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області заяву Маньківського районного відділу державної виконавчої служби про розстрочку виконання рішення суду задоволено. Вирішено розстрочити виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 12.05.2014 у цивільній справі № 705/4368/13-ц; 2/705/69/14, видане апеляційним судом Черкаської області 30.01.2015, рівними частинами строком на 24 місяці зі сплатою заборгованості за рішенням суду в розмірі 39 605,09 грн щомісячно.

У період з 15 березня 2017 року по 19 лютого 2018 року рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року відповідачами було виконано повністю.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

З аналізу умов та пункту 7.3 кредитного договору № МКЛУ-92-08 встановлено, що за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку 1% від прострочення суми за кожний день прострочення. Всього сума відсотків за користування кредитними грошовими коштами за період з 11.02.2018 по 19.02.2018 складає 62 400 грн 60 коп.

19.04.2021 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 , в якому вказав, що в період з 15 березня 2017 року по 19 лютого 2018 року рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року виконане повністю. Зазначене рішення було виконане із затримкою, і відповідач ОСОБА_1 не заперечує факту того, що позивач має право на відшкодування компенсації за не виконання боргових зобов`язань, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку 3% річних за період з 11.02.2018 по 19.02.2018 становить 209,75 грн. Тому просить застосувати строк позовної давності до правовідносин, викладених у позовній заяві. Позовну заяву задовольнити частково, стягнувши з відповідачів солідарно 209,75 грн 3% річних. В решті позовних вимог відмовити.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Олком-Лізинг» не з`явився, письмово подав заяву про проведення судового засідання без участі представника, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, письмово подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. Позовні вимоги визнає частково в розмірі 209,75 грн з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. До решти позовних вимог просить застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача ПП «Лавіта» Косменюк О.М. у судове засідання не з`явився, письмово подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково в розмірі 209,75 грн з підстав, викладених у відзиві ОСОБА_1 на позовну заяву. Погоджується та підтримує клопотання ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності до решти позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 11.04.2008 було укладено кредитний договір № МКЛУ-92-08 , відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кошти в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності та цільового використання у межах поновлювальної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 83 160,00 дол. США зі сплатою за користування кредитними коштами процентів на умовах цього договору.

11.04.2008 між ВАТ «Фінанси та Кредит» та ПП «Лавіта» було укладено договір іпотеки № МІУ-92-08, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: комплекс нежитлових будівель, реєстраційний номер 5485229, який складається з адмінбудинку з прибудовою (літера А, а) - 73,6 м2, кімната зразків (літ. 3) - 28,2 м2, споруди 1,2, замощення (№ ІІ), криниці (літ. К), магазину (літ. Б) - 192,5 м2, складу сипучих товарів з підвалом (літ. В пдВ) - 1113,6 м2, матеріального складу (літ. Д) - 567,6 м2, нежитлової будівлі (літ. Г) - 58,4 м2, майстерні (літ. М) - 25,1 м2, сторожки з ґанком (літ. Н) -7,2 м2, складу (літ. Є) - 6,8 м2, вбиральні (літ. Е), що розташований на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності.

Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.02.2014 у справі № 705/4368/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 1 256 495,98 грн заборгованості по кредитному договору.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12.05.2014 вказане рішення скасовано в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Лавіта» про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 1 256 495,98 грн; позовні вимоги задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 950 522,21 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 950 52, 21 грн, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 51 470,60 дол. США, що по курсу НБУ складала 411 404,51 грн; строкової заборгованості по відсоткам за період з 29.07.2010 по 29.07.2013 у розмірі 746,32 дол. США або 5 965,34 грн; простроченої заборгованості по відсоткам за період з 29.07.2020 по 29.07.2013 у розмірі 16 420,17 дол. США або 131 246,42 грн; пені за період з 29.07.2012 по 29.07.2013 у розмірі 401 905,94 грн.

ТОВ «Олком-Лізинг» набув право вимоги за кредитним договором № МКЛУ-92-08 від 11.04.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та права вимоги за договорами забезпечення, а саме: договором іпотеки МІУ-92-08 від 11.04.2008, посвідченим приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Старосвітською О.Г., зареєстрованим у реєстрі за № 1489.

На підставі рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12.05.2014 було видано виконавчий лист від 30.01.2015 № 705/4368/13-ц та відкрито виконавче провадження. Відповідно до змісту рішення окремий порядок його виконання не визначався.

21.02.2017 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області заяву Маньківського районного відділу державної виконавчої служби про розстрочку виконання рішення суду задоволено. Вирішено розстрочити виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 12.05.2014 у цивільній справі № 705/4368/13-ц; 2/705/69/14, видане апеляційним судом Черкаської області 30.01.2015, рівними частинами строком на 24 місяці зі сплатою заборгованості за рішенням суду в розмірі 39 605,09 грн щомісячно.

У період з 15 березня 2017 року по 19 лютого 2018 року рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року відповідачами було виконано повністю, проте із затримкою, позивач набув право на стягнення інфляційних витрат за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 549 та частини другої статті 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України врегульовані правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до умов пункту 7.3 кредитного договору № МКЛУ-92-08 від 11.04.2008, на який посилається позивач у своїй позовній заяві та згідно з яким здійснено розрахунок суми матеріальних втрат, передбачених ст. 625 ЦК України, визначено, що за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від прострочення суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2, 2.5, 2.6, 3.4, 3.6, 3.7, 4.5, 6.1, 8.3 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором і додатковими угодами до нього. Сплата пені не звільняє позивача від зобов`язання сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними коштами.

При цьому кредитний договір № МКЛУ-92-08 від 11.04.2008 не містить розміру процентів за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, відмінних від тих, що визначені у ст. 625 ЦК України, на підставі якої позивач просить стягнути заборгованість.

Суд зазначає, що формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні витрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14/154цс18) від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст. 1050 ЦК України.

Враховуючи положення статей 257, 260, 261, 267 ЦК України, датою, з якої розпочинається відлік розрахункового періоду для обчислення заборгованості, яка підлягає стягненню в межах цього позову, є 11 лютого 2018 року, а датою закінчення 19 лютого 2018 року.

У цей період відповідачами у справі було сплачено на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 394 940,00 грн, таким чином 3% річних за період з 11.02.2018 по 19.02.2018 становила 209,75 грн.

Стосовно строків позовної давності щодо вимог про стягнення коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, суд зазначає наступне.

За змістом положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України і статті 230 Господарського кодексу України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

Разом із тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 № 127/15672/16-ц вказала, що правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Таким чином, помилковим є висновок колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду про те, що перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, спливає через три роки після дати набрання законної сили судовим рішенням про стягнення кредитної заборгованості. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та заявлених позивачем вимог, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Олком-Лізинг» до ОСОБА_1 , ПП «Лавіта» про солідарне стягнення грошових коштів у вигляді матеріальних втрат у розмірі 62 400 грн 60 коп. необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача грошові кошти у вигляді матеріальних втрат у розмірі 209,75 грн, що становлять 3 % річних за час прострочення платежу, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Позивачем долучено платіжне доручення № TR.1135 від 24.02.2021 про сплату ним судового збору у сумі 2270 грн за подання до суду даного позову.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено частково на суму 209,75 грн при заявленій сумі 62 400,60 грн, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 7,72 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Лавіта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» солідарно грошові кошти у вигляді матеріальних втрат у розмірі 209 (двісті дев`ять) гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Лавіта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» солідарно суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 7 (сім) гривень 72 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг»; 01033, м. Київ, вул. Гайдара, 58/10, корп. 1, оф. 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне підприємство «Лавіта»; 20109, Черкаська область, Маньківський район, с. Поташ, вул. Українська, 7, ЄДОПОУ 32151592.

Суддя О.І.Єщенко