Справа № 464/913/20
пр.№ 2/464/65/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2022 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Гузюк Н.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, який 01.03.2022 уточнений відповідною заявою, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0450 га; незавершеного будівництвом готовністю 78% садового будинку АДРЕСА_3 ; грошових коштів, отриманих кожним з подружжя від продажу двох автомобілів.

Обгрунтовує позов тим, що позивач перебував з відповідачем у шлюбі з 08.02.1997, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.05.2019 шлюб розірвано. У період перебування у шлюбі придбане рухоме та нерухоме майно. Оскільки після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаного спільного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому просить все набуте майно поділити порівну між ним та відповідачем, грошові кошти в сумі 125000 грн. від продажу транспортного засобу Опель Зафіра визнати за ним, а грошові кошти в сумі 125000 грн. від продажу транспортного засобу ОСОБА_6 визнати за відповідачем.

Ухвалою від 28.02.2020 позов прийнято до розгляду і відкрите спрощене позовне провадження.

23.03.2020 відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, який 15.04.2022 уточнений відповідною заявою шляхом зменшення. У зустрічних позовних вимогах просить визнати за нею право особистої приватної власності на грошові кошти, отримані від продажу автомобіля марки «Тоyota», модель Yaris, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 45000 грн.; визнати за нею, ОСОБА_5 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частини земельної ділянки для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0450 га; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частки незавершеного будівництвом готовністю 78% садового будинку АДРЕСА_2 , право на грошові кошти в сумі 62500 грн. від продажу автомобіля «OPEL-ZEFIRA», стягнувши такі з позивача на її користь.

Ухвалою суду від 27.03.2020 зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

В судовому засіданні 06.05.2020 ухвалено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Ухвалою від 01.06.2020 по справі призначено комплексно оціночно-будівельну, оціночно-земельну експертизу, зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 20.12.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.05.2022 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у вступному слові уточнений позов підтримав, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Представник позивача адвокат Саміло Л.В. в судовому засіданні у вступному слові уточнений первісний позов підтримала, надала пояснення, аналогічні позовній заяві, вимоги зустрічного позову заперечила, просить відмовити в задоволенні такого. Зазначає, що відповідач не оспорювала вартість придбаних і відчужених автомобілів.

Відповідач в судовому засіданні 14.07.2022 у вступному слові підтримала зустрічні позовні вимоги, вказала, що позичила у брата кошти на придбання і розмитнення автомобіля Тойота Яріс. На час розгляду справи вона відчужена цей автомобіль за 45 000 грн. Просить визнати кошти, отримані від відчуження автомобіля ОСОБА_6 її особистою власністю. Решту нерухомого майна слід поділити порівну, стягнути з ОСОБА_1 на її користь половину коштів, отриманих від продажу автомобіля Опель Зафіра. Вважає, що при ухваленні рішення слід врахувати інтереси дітей подружжя. Покликається на розписки про позику коштів. В останнє судове засідання не прибула, суд вважає за можливе ухвалити рішення у її відсутності.

Представник відповідача адвокат Бельдій Н.В. в судовому засіданні у вступному слові уточнений первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала і вважає, що вимоги, викладені у зустрічному позові не є визнанням первісного позову, різняться в частині визнання відчуженого відповідачем автомобіля ОСОБА_6 , котрий слід визнати особистою власністю подружжя, а кошти, отримані позивачем при відчуженні автомобіля Опель Зафіра слід поділити порівну.

Заслухавши вступні слова учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 1997 року, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.05.2019 шлюб розірвано (т.1 а.с. 5, 17-18).

Під час перебування у шлюбі 14.11.2011 придбана квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, що складається з 3-х житлових кімнат та кухні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21145689. Покупцем у договорі купівлі-продажу зазначено відповідача ОСОБА_7 (т.1 а.с.19). Це відображено також у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с. 14).

15.07.2015 під час перебування у шлюбі придбано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0450 га, кадастровий номер :04:000;2287, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36; садовий будинок АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,45 га, загальною площею 48,3 кв.м, житловою 28,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 36 (т.1 а.с. 7-8). Право власності на зазначені об`єкти нерухомості зареєстроване за відповідачем ОСОБА_7 , що відображено у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.15).

З висновку комплексної оціночно-будівельно та оціночно-земельної експертизи від 30.11.2021 вбачається, що вартість садового будинку АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,45 га, загальною площею 48,3 кв.м, житловою 28,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36 становить 196081 грн.; вартість земельної ділянки для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0450 га, кадастровий номер :04:000;2287, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36 становить 248542 грн.; вартість квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, що складається з 3-х житлових кімнат та кухні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21145689 становить 1 151 320 грн., про що складено відповідні висновки (т.1 а.с.152-170).

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Позивач звернувся в суд з позовом, оскільки вважає, що хоча майно (квартира, земельна ділянка, садовий будинок) зареєстровано за відповідачкою, таке є спільною власністю, оскільки придбано за час перебування в зареєстрованому шлюбі і підлягає поділу в рівних частинах.

Виходячи з положень закону про рівність часток подружжя у спільному майні, сторони мають право по 1/2 частин вказаного нерухомого майна. Враховуючи те, що вимоги первісного позову в частині рівності при поділі спільно нажитого подружжям нерухомого майна не суперечать вимогам зустрічного позову, тому вимоги первісного позову і зустрічного позову в частині поділу квартири і земельної ділянки підлягають до задоволення.

Як встановлено судом, придбаний сторонами під час шлюбних відносин садовий будинок на час розгляду справи реконструйований, його площа збільшилась з 48,3 кв.м до 173,7 кв.м., відповідно збільшилась його оцінка. Згідно висновку експерта, ринкова вартість незавершеного будівництвом садового будинку становить 978 290 грн. Жодної проектної чи дозвільної документації з реконструкції будинку на дослідження не надано.

Дійсно, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами. До складу такого, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Із комплексного аналізу Цивільного кодексу України, законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про основи містобудування", "Про регулювання містобудівної діяльності" випливає, що особа стає власником новоствореного об`єкта нерухомості після завершення його будівництва, прийняття нерухомого майна до експлуатації та державної реєстрації. Таким чином, право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту державної реєстрації права.

Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 р. у справі № 910/10987/18).

До реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно особа є власником лише матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва.

Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 (справа № 909/175/18) зазначив, що це правило застосовується лише «при наявності усієї дозвільної документації, тобто документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва». Отже, законодавством не передбачено можливості звернення до суду з вимогою про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який не прийнято у встановленому законом порядку до експлуатації. У такому випадку об`єкт незавершеного будівництва ще не набув статусу нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Така позиція є усталеною і в практиці Верховного Суду.

Суд не ставить під сумнів те, що сторони перебували в шлюбі, під час якого, використовуючи спільні кошти, побудували садовий будинок, будівництво якого на час розгляду справи не завершено (готовність 78%).

Разом з тим, відсутні правові підстави для визнання права власності за сторонами на спірний об`єкт незавершеного будівництва, оскільки ні позивачем, ні відповідачем не доведено суду про те, що садовий будинок після реконструкції готовий до експлуатації, його будівництво фактично закінчене, не надано жодної проектної чи дозвільної документації, не надано жодних звернень сторін до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (декларації про початок будівельних робіт тощо), не доведено, що такий експлуатується за своїм функціональним призначенням, а його збільшені розміри не порушують жодних прав інших осіб. Також не надано проектної чи дозвільної документації з реконструкції будинку і експертам, які вирішували питання оцінки реконструйованого садового будинку, а відтак вирішити будь-які питання про визнання права на будівельні матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва є неможливим.

Враховуючи наведене, враховуючи принцип диспозитивності, який забороняє суду виходити за межі позовних вимог, поділу між подружжям підлягає лише садовий будинок АДРЕСА_2 , садівниче товариство, для ведення садівництва, загальною площею 48,3 кв.м.

Щодо рухомого майна подружжя.

З`ясовано, що протягом спільного перебування у шлюбі сторонами придбані транспортні засоби: автомобіль «OPEL-ZEFIRA» 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «Тоyota Yaris, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач у зустрічному позові зазначає, що автомобіль марки «Тоyota», модель Yaris вона придбала за власні кошти, тому отримані кошти від продажу автомобіля є її особистими коштами.

Дійсно, майно вважається особистою приватною власністю того з подружжя, якщо воно придбане за його особисті кошти. В свою чергу, особистими коштами є виключно ті кошти, які набуті одним з подружжя до шлюбу або кошти, отримані одним з подружжя від реалізації майна, набутого за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Іншими словами, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Отже, сторона самостійно повинна довести обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог чи заперечень і саме така сторона повинна нести ризик настання наслідків, пов`язаних із не наданням доказів.

При вирішенні спору щодо зустрічних вимог про визнання автомобіля ОСОБА_6 особистою власністю ОСОБА_5 суд прийшов до висновку, що позивачем ОСОБА_1 доведено, а відповідачем ОСОБА_5 не спростовано факту того, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя, жодних доказів про те, що автомобіль ОСОБА_6 придбано нею за особисті кошти і частину грошей їй надав її брат відповідачем ОСОБА_5 не надано, правових підстав для відступу від рівності часток подружжя не

Суд зауважує, що за наслідками розгляду справи № 127/7029/15-ц (постанова від 03.10.2018) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вказав, що вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого.

Крім того, в цій же постанові Верховний Суд дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

У зв`язку з цим позовну вимогу про поділ рухомого майна подружжя суд вважає підставною. При цьому, оскільки кошти в загальній сумі 250 000 грн., виручені з продажу вказаних автомобілів, а тому з сторонам належить право на вказані грошові кошти в рівних частинах, тобто по 125 000 грн. кожному.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку суд дійшов висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_5 частково.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 60, 69-71 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя; зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, що складається з 3-х житлових кімнат та кухні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21145689.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, що складається з 3-х житлових кімнат та кухні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21145689.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0450 га, кадастровий номер :04:000;2287, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частини земельної ділянки для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0450 га, кадастровий номер :04:000;2287, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки садового будинку АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,45 га, для ведення садівництва, загальною площею 48,3 кв.м, житловою 28,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 36.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частки садового будинку АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0456 га, для ведення садівництва, загальною площею 48,3 кв.м, житловою 28,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 36.

Визнати за ОСОБА_1 право на грошові кошти в розмірі 125000 грн., отримані ним від продажу автомобіля «OPEL-ZEFIRA» 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_5 право на грошові кошти в розмірі 125000 грн., отримані нею від продажу автомобіля «Тоyota», модель Yaris, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В решті первісних і зустрічних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1630 грн. 77 коп., витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 4663 грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 3417 грн. 97 коп., витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 14049 грн. 85 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 12.09.2022.

Суддя О.Ю. Горбань