Провадження № 4-с/159/17/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

27 вересня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Денисюк Т.В. вивчивши матеріали скарги Акціонерного товариства «ОТП Банк» на дії Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), виконуючого обов`язки начальника Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Н. Ошурко та зобов`язання вчинити дії щодо визначення суми виконавчого збору,

в с т а н о в и л а:

26.09.2022 поштовими засобами зв`язку до суду надійшла скарга Акціонерного товариства «ОТП Банк» на дії державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження ВП №56976648 від 13.08.2018 по виконанню рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2018 у справі № 161/13739/13-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет застави.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем Ковельського відділу державної виконавчої служби при відкритті виконавчого провадження одночасно у п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження ухвалено стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 64 135,19 грн, що складає 10% заборгованості за кредитом. На думку стягувача розмір виконавчого збору розрахований державний виконавцем невірно, без проведення оцінки та визначення дійсної вартості рухомого майна, яке є предметом застави, що відповідно суперечить вимогам законодавства і є перешкодою для укладення між стягувачем та боржником мирової угоди на стадії виконання судового рішення.

24.08.2022 АТ «ОТП Банк» звернувся з листом до Ковельського відділу державної виконавчої служби із проханням внести зміни у п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2018 щодо розміру виконавчого збору, однак виконуючим обов`язки начальника Ковельського ВДВС у задоволенні клопотання відмовлено.

Покликаючись на положення ст.447 ЦПК України стягував просив:

-визнати дії старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Сидорук В.В. в частині визначення у п.3 постанови про відкиття виконавчого провадження ВП №56976648 від 13.08.2018 суми виконавчого збору від суми вартості заборгованості по кредиту та відмову в.о. начальника Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Н. Ошурко щодо зміни п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56976648 від 13.08.2018 неправомірними;

-зобов`язати в.о. начальника Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Н. Ошурко виправити помилку і змінити п.3 постанови шляхом внесення реєстраційних змін до АСВП №56976648 в частині суми виконавчого збору.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду скарги за правилами цивільного провадження з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, зокрема питань, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

За загальним правом, яке наведено у статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Проте, частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами частини четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

У цій справі фактично рішення про стягнення виконавчого збору не оформлено окремою постановою, а включено у п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження, що не змінює його суті.

При зверненні до суду зі скаргою стягувач порушує перед судом питання правильності обрахунку виконавчого збору, тобто стягнення, яке визначено не судом при ухваленні рішення, а державним виконавцем як суб`єктом владних повноважень у процедурі примусового виконання судового рішення.

Таким чином, оскарження стороною виконавчого провадження розміру виконавчого збору є публічно-правовим спором, який за прямої вказівки закону розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 травня 2020 року у справі № 754/2223/15-ц , від 20.11.2019 у справі №733/889/17, від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 , від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц , від 29 травня 2019 року у справі №758/8095/15-ц.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.02.2022 у справі №583/2141/21 провадження за аналогічною скаргою в порядку цивільного судочинства закрито із вказівкою на юрисдикцію адміністративних судів.

Враховуючи викладені обставини, у відкритті провадження необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186, ст. 447 ЦПК України,-

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою Акціонерного товариства «ОТП Банк» на дії Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), виконуючого обов`язки начальника Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Н. Ошурко та зобов`язання вчинити дії щодо визначення суми виконавчого збору.

Роз`яснити заявникові право на звернення до суд в порядку адмінінстративного судочинства до Волинського адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано без її проголошення 27.09.2022.

СуддяТ. В. Денисюк