Справа № 510/391/22
Провадження № 2/510/832/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особи - Служба у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області; Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області; ОСОБА_4 ) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про судові засідання, які призначалися на 09.08.2022р., 22.08.2022р., були повідомлені в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак, до суду не явились, відзиву на позов не надали, причини їхньої неявки суду невідомі.

Позивачка, її представник - адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їхньої участі.

Треті особи - представники Служби у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вважали доцільним позбавити батьківських прав відповідачів по відношенню до їх доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надали додаткові докази у справі, будь яких-заперечень з приводу задоволення позову не мали, просили розглянути справу у їх відсутності.

Третя особа - ОСОБА_4 будь-яких заперечень, додаткових заяв з приводу пред`явлених позовних вимог не мав, просив розглянути справу без його участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія відповіді виконкому Ренійської міськради Ізмаїльського району від 21.02.2022р. щодо встановлення опіки над малолітньою дитиною; копія відповіді виконкому Ренійської міськради Ізмаїльського району від 17.03.2022р. щодо встановлення графіку спілкування із малолітньою дитиною; копія заяви ОСОБА_1 від 26.02.2022р. про встановлення графіку спілкування з дитиною; копія свідоцтва про народження відповідачки ОСОБА_2 ; копія письмового дозволу начальника ССД Ренійської міської ради від 06.10.2021р. на відвідування позивачкою малолітніх дітей; копія заяви ОСОБА_1 від 06.10.2021р.; копія заяви ОСОБА_1 від 20.12.2021р.; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; копія відповіді виконкому Ренійської міськради Ізмаїльського району від 20.01.2022р.; копія заяви ОСОБА_1 від 18.01.2022р. про встановлення опіки над дитиною, яку залишено в пологовому будинку; копія рішення виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 20.05.2022р. №83 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із копією висновку за цім же питанням; витяг з протоколу №5 від 13.05.2022р. засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області; копія письмового звернення ССД Одеської міської ради від 06.10.2021р.; копія повідомлення завідувача перинатального центру Одеської обласної клінічної лікарні від 17.09.2021р.; копії актів від 16.09.2021р. Одеської обласної клінічної лікарні щодо відмови матері від своїх дітей; копія медичного свідоцтва про народження дитини №435 від 15.09.2021р.; копія медичного свідоцтва про народження дитини №434 від 15.09.2021р.; копії заяв відповідачки ОСОБА_2 про відмову забрати дітей з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 14.09.2021р.; копія листа ССД Ренійської міської ради від 05.10.2021р., адресованого ОСОБА_3 ; копія заяви бабусі - ОСОБА_7 від 20.10.2021р. про відмову забрати дітей з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я; копія заяви батька- ОСОБА_3 від 20.10.2021р. про відмову забрати дітей з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я; витяг з протоколу № 8 від 22.10.2021р. засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району (щодо питання про реєстрацію народження дітей); копія рішення №207 від 29.10.2021р. виконкому Ренійської міської ради про реєстрацію народження дітей жіночої статі; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копії витягів від 09.11.2021р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дітей; копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_8 ; копія листа від 27.01.2022р., адресованого ОСОБА_2 ; копія заяви ОСОБА_1 від 09.11.2021р. (про неможливість організації поховання онуки ); копія листування представника ССД та ОСОБА_3 ; копія рішення №93 від 01.06.2022р. виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування - ОСОБА_5 ; копія відповіді Ренійського міського голови від 01.06.2022р. копії актів обстеження умов проживання відповідачів від 04.08.2022р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 просить позбавити батьківських прав відповідачів щодо їх малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані батьками дитини (на підставі свідоцтва про народження).

ІНФОРМАЦІЯ_1 донька позивачки ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_2 народила двох дітей - дівчат-близнюків у м. Одесі. Після їхнього народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дівчинки є генетично хворими у діагнозі до родів, 14.09.2021р. написали заяви про відмову забрати дітей з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. ІНФОРМАЦІЯ_2 одна з дівчат ( ОСОБА_8 ) померла, інша дівчина - ОСОБА_5 залишилася у медичному закладі.

Позивачка та третя особа - ОСОБА_4 приходяться рідними бабусею та дідусем дитині (за родинною лінією по матері).

06.10.2021р., 20.12.2021р., 18.01.2022р. позивачкою на адресу ССД виконкому Ренійської міськради Ізмаїльського району та міського голови подавалися заяви про намір встановити опіку над дитиною та про побачення із дітьми /дитиною. 06.10.2021р. ССД виконкому Ренійської міськради була надана позивачці згода на відвідування дітей у лікувальному закладі. Також , комісією з питань захисту прав дитини виконкому Ренійської міськради 04.02.2022р. було розглянуто питання щодо встановлення ОСОБА_1 опіки над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була залишена відповідачами у пологовому будинку, було прийнято рішення про відкладення розгляду питання про встановлення опіки над дитиною до надання ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.

Третя особа - дідусь онуки ОСОБА_5 - ОСОБА_4 також бажає встановити опіку над дитиною.

Оскільки від малолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 відмовилися батьки, вона є дитиною, позбавленою батьківського піклування, у зв`язку із чим, в порядку п.1 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав щодо неї. Отже батько, мати дитини - відповідачі знехтували своїми батьківськими правами щодо донечки, після народження дитини відмовилися її забрати, посилаючись на наявність у дитині генетичного захворювання та неможливість її подальшого матеріального забезпечення для її нормального розвитку та виховання.

Бабуся дитини - позивачка у справі має наміри оформити опіку над покинутою у пологовому будинку онучкою, в даний час дитина передана до сім`ї патронатного вихователя, де відносно неї забезпечені тимчасовий догляд, виховання та реабілітація.

Таким чином, малолітня дитина - донька відповідачів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлена батьківської уваги і піклування з боку відповідачів, які не виконали свого обов`язку щодо забирання дитини з пологового будинку, відмовилися від неї та її сестри-близнючки, яка потім померла у лікарні. У передбачений законом строк (шість місяців), за який батьки мали можливість передумати та виправити свою поведінку відносно дітей щодо забирання їх з лікарні, вони свою думку не змінили, самоусунулися від обов`язку щодо виховання та забезпечення дітей рідними батьками. Таким чином, відповідачі виявилися безвідповідальними батьками, такими, що не здатні проявити батьківську турботу та піклуватися про своїх дітей (навіть після смерті доньки ОСОБА_8 ніхто з батьків або родичів (у т.ч. і позивачка) не виявив бажання здійснити захоронення малечі, а інша дитина - ОСОБА_5 до передачі її на виховання у патронатну родину весь час перебувала під наглядом у Одеській лікарні) .

У зв`язку із вищенаведеним, позивачка вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав щодо дитини, оскільки вони існують суто формально і ними не виконуються, а сама позивачка має бажання у подальшому оформити опіку над онукою та виховувати її.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши висновок третьої особи про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їхньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 буде відповідати інтересам неповнолітньої та направлено на захист її прав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з частинами 2,3 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до вимог ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно пунктів 16, 17 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення чи поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав неповнолітніх батька, матері можливе лише у випадках, визначених пунктами 1 та 3 ч.1 ст.164 СК України, а саме якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування або якщо вони жорстоко поводяться з дитиною.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 143 СК України мати, батько дитини, які перебувають у шлюбі, зобов`язані забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я. Дитина може бути залишена батьками у пологовому будинку або в іншому закладі охорони здоров`я, якщо вона має істотні вади фізичного і (або) психічного розвитку, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Якщо батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я, забрати дитину мають право її баба, дід, інші родичі з дозволу органу опіки та піклування.

З матеріалів справи виходить, що 09.09.2021р. у відповідачів (які перебувають у шлюбі між собою) народилися дівчинки-близнючки. Після народження матір дітей і батько написали заяви, за змістом яких вони відмовилися забрати дітей з пологового будинку, оскільки ті мали захворювання генетичного характеру. Доказів того, що діти мали в наявності такі захворювання, суду не надано, згідно актів КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради від 16.09.2021р. «мати написала заяву про відмову від своїх дітей у зв`язку із тяжким матеріальним становищем». Таким чином, після відмови батьків від дітей, новонароджені дівчинки залишилися у лікувальному закладі під наглядом медичних працівників, родичі (у т.ч. і бабуся по лінії матері - нинішня позивачка у справі) не скористались своїм правом забрати онучок з лікувальної установи, що передбачено п.4 ст.143 Сімейного кодексу України.

29.10.2021р. виконкомом Ренійської міської ради Ізмаїльського району було прийнято рішення № 207 про реєстрацію народження дітей жіночої статі, 09.11.2021р. Ренійським відділом ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) були складені відповідні актові записи про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видані свідоцтва про їх народження. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла.

Як виходить з матеріалів справи та висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав (№83 від 20.05.2022р.) дитину ОСОБА_5 після перебування у лікарні було передано на виховання у патронатну сім`ю для тимчасового догляду, виховання та реабілітації. За час перебування в родині патронатного вихователя дитина добре розвивається, доглянута, набрала вагу, патронатна вихователька неодноразово возила її на обстеження до обласної дитячої лікарні, де дитині проводилось оперативне втручання на око, яке було потрібно зробити за медичними показниками. В даний час дитина продовжує знаходитися на вихованні у патронатного вихователя. Згідно висновку органу опіки та піклування вважається доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.1 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування.

Відповідачі у справі відмовилися забрати дітей з пологового будинку, написавши про це відповідні заяви, вони не змінили своєї думки протягом шести місяців з дня народження дітей, до теперішнього часу не виявляли батьківської турботи щодо дітей навіть після того, як одна дівчинка померла, не забезпечували дітей всім необхідним, медикаментами, речами першої необхідності та ін., не виявили бажання проявити батьківську любов, турботу до своїх дітей, самоусунулись від них. На будь-які звернення органу опіки та піклування до них щодо дітей, відповідачі реагували негативно, відмовливо, просили залишити їх у спокої та більше не турбувати.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що відмова відповідачів від дітей, їх ухилення від прийняття на себе батьківських обов`язків носить свідомий характер, воно тривале, категоричне, засновано на непроявленні щонайменшої батьківської турботи, любові до дівчат (з пари яких залишилася тільки дівчинка ОСОБА_5 ), спрямоване на розірвання будь-яких родинних стосунків з ними.

В даний час дитина мешкає в родині патронатного вихователя, відповідачі із донькою не спілкуються, відносин із нею не підтримують, не цікавляться нею, її долею. Позивачка, як бабуся, нещодавно стала проявляти інтерес до дитини, їй було надано дозвіл на навідування онуки, вона бажає оформити опіку на нею.

Згідно із п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із п.п. 15, 17 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують її, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, Положення Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у т.ч. суди мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитини у соціально-здоровому середовищі.

Отже, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої, малолітньої дитини.

При прийнятті рішення у справі судом також було досліджено висновок Служби у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів.

Аналізуючи вищевказані положення законодавства, виходячи з принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дитини, оскільки вони відмовилися від неї, самоусунулись від прийняття на себе батьківських обов`язків, про дитину не піклувались, не підтримували її з моменту народження. За таких умов, з урахуванням такого байдужого відношення відповідачів до доньки, до них слід застосувати таку міру як позбавлення батьківських прав, що в даному випадку буде відповідати інтересам дитини, направлено на захист її прав, визначення її правового статусу.

Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси малолітньої, та приймає рішення щодо задоволення позову позивачки - позбавляє відповідачів батьківських прав щодо їх дитини: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 56-57, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 143, 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р., п.п. 15, 16, 17 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, позбавити батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса України.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянку України, позбавити батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса України.

Внести відмітку в актовий запис № 158 від 09.11.2021 р. про народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про позбавлення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 батьківських прав.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ренійським РС ГУ ДМС України в Одеській області 25.12.2014р.) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) 992 грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК