Справа № 456/1019/20 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/4025/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Колич Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Яніва Н.М. від 25 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про реальний розподіл будинку, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про реальний розподіл будинку відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення щодо розподілу будинковолодіння, шляхом виділення Ѕ ідеальної частки, згідно порядку користування, що склався з спільної часткової власності на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ОСОБА_1 розміром 237,2 кв.м. Прийняти рішення суду за яким розділити спільну часткову власність будинок на АДРЕСА_3 , шляхом виділення співвласнику ОСОБА_1 Ѕ частки в житловому будинку з врахуванням порядку користування, що склався, а саме: в житловому будинку літ А-2 наступні приміщення: у цокольному поверсі квартира АДРЕСА_4 : 1Х кухня площею 12,3 кв.м., Х сауна площею 1,7 кв.м., Х1 душова площею 1,2 кв.м., Х11 коридор площею 8,3 кв.м., Х111 коридор площею 8,8 кв.м., Х1V кладова площею 19,9 кв.м., ХV- кладова площею 2,5 кв.м., ХV1 вхід в підвал площею 3,3 кв.м., ХV11 кладова площею 11,7 кв.м., ХV111 кладова площею 14,9 кв.м.; на першому поверсі (Квартира АДРЕСА_4 ); 1- коридор площею 12,5 кв.м., 2 санвузол площею 1,6 кв.м., 3 житлова кімната площею 20,36 кв.м., 4 коридор площею 11,1 кв.м., 5 кухня площею 14,7 кв.м., 6 кладова площею 2,6 кв.м., 7 житлова кімната площею 13,2 кв.м., 1 коридор площею 1,6 кв.м.; на другому поверсі (квартира АДРЕСА_4 ): 8 коридор площею 12,1 кв.м., 9 санвузол площею 1,7 кв.м., 10 житлова кімната площею 20,1 кв.м., 11 коридор площею 10,6 кв.м., 12 житлова кімната площею 14,4 кв.м., 13 кладова площею 2,6 кв.м., 14 житлова кімната площею 13,5 кв.м. Разом 237,2 кв.м. Крім приміщень житлового будинку згідно порядку користування, що склався, співвласнику ОСОБА_1 виділити на Ѕ частку такі будівлі та споруди (Додаток 1 до висновку): а1 - сходи, а2 сходи, а4 підвал, Б літня кухня, В сарай, 1/2к колодязь, 111 вимощення, №2 ворота, №5 хвіртка, Ѕ частка огорожі №1, Ѕ частка огорожі №3, Ѕ частка огорожі №6, Ѕ частка огорожі №7, Ѕ частка огорожі №8.

Вважає рішення суду незаконним. Вказує, що в обґрунтування своїх вимог, покликався на свідоцтво про право на спадщину отримане на підставі ст. 1261 Цивільного Кодексу України, після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця частка житлового будинку, що має окрему адресу: АДРЕСА_1 належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Моршинською державною нотаріальною конторою 20.05.1997 року за № 421, зареєстрованого в Стрийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за № 245 із загальною площею 515,7 м2. Звернувшись до Моршинської міської ради позивач отримав Державний акт на земельну ділянку, за адресою АДРЕСА_1 , за якою знаходиться частка його будинку з кадастровим номером :01:001:0080 площею 0,0496 та. Частина будинку де проживає позивач відповідає плану забудови, та технічному паспорту, ніяких перепланувань перебудов не здійснювалось, це доводиться матеріалами цивільної справи, зокрема двома експертизами, планом забудови. Технічним паспортом. Позивач з метою досудового врегулювання спору дотримуючись ст.16 Цивільно-Процесуального Кодексу України направив своїм сусідам пропозицію: «Про виділ своєї частки у спільній частковій власності», у відповідності до вимог ст.364 ЦК України. ОСОБА_1 , як співвласник має право на виділ своєї успадкованої частки, із спільної часткової власності майна. Даний будинок вже давно фактично розділений між співвласниками на два окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них окремо всіма комунікаціями, та мають окремі адреси. Про те, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна неможливо укласти з мотивів не бажання сусідів, що проживають за адресою: АДРЕСА_2 ., Лист пропозиція заадресована на ім`я ОСОБА_5 , повернулась на адресу відправника назад. Вказує, що згідно експертного дослідження Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз площа приміщень квартири по АДРЕСА_1 , що виділяється співвласнику ОСОБА_1 , складає 237,2кв.м., що на 20,65 кв.м. менше ніж має припадати на Ѕ ідеальну частку (515,7* 1/2 - 237,2). Такий варіант розподілу шляхом виділення є правильним, оскільки не порушує права на власність, умов добросусідства, та є таким що склався внаслідок багатьох років користування. Вказує, що перепланування перебудова, та надбудова здійснювались на АДРЕСА_2 де співвласник ОСОБА_3 , підтвердженням є результат двох експертиз та надлишкові не узаконені квадратні метри в квартирі АДРЕСА_5 . За результатами експертизи від 27.08.2021 року № 3870, - Виконавець дослідження покликається у своєму Висновку на не узаконені квадратні метри у квартирі АДРЕСА_5 , але судом вказаний доказ не брався до уваги, та не досліджувався, що привело до не правильного рішення по справі, та порушення права на власність позивача.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, заяви про уточнення позовних вимог, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.12, 13, 76, 81, 103, 104, 242, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст.15, 182, 316, 317, 319, 328, 355, 356, 357, 358, 364, 367, 376 ЦК України, ст. 41, 55, 129 Конституції України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», Інструкцію щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затверджену Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55 та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що рішенням виконкому Моршинської селищної Ради депутатів трудящих Львівської області від 24.10.1972 №20 «Про відвід земельних ділянок житлово-будівельним кооперативам під будівництво двоквартирних житлових будинків в селищі Моршин» було відведено земельну ділянку під будівництво двоквартирного будинку житлово-будівельному колективу в складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по АДРЕСА_6 . Згідно з договором про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового багатоквартирного будинку від 08.12.1972 виконком Моршинської селищної Ради депутатів трудящих, відповідно до рішення Моршинської селищної Ради депутатів трудящих №20 від 24.10.1972, надав житлово-будівельному колективу в складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 земельну ділянку на правах безстрокового користування для будівництва багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_7 загальною площею 523 кв.м згідно з планом земельної ділянки. На даній земельній ділянці колектив забудовників зобов`язався збудувати жилий двоповерховий будинок з кількістю квартир 2. Рішенням виконкому Моршинської селищної ради депутатів трудящих Львівської області від 03.12.1974 №23 «Про дозвіл продажу фундаменту під житловий будинок ОСОБА_7 » вирішено вивести з членів житлово-будівельного колективу двоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_8 ОСОБА_7 , та ввести в члени житлово-будівельного колективу по будівництву житлового будинку ОСОБА_3 , земельна ділянка 900 кв.м. Згідно з договором від 11.12.1974 року після закінчення будівництва багатоквартирного будинку і прийняття його в експлуатацію, члени колективу забудовників ОСОБА_6 та ОСОБА_3 набувають право особистої власності на квартиру АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_5 , а також на 1/2 ідеальну частину в спільній власності багатоквартирного будинку, що належить кожному із членів колективу забудовників відповідно до фактичної вартості його квартири. Згідно з актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 18.02.1978 квартира по АДРЕСА_8 була здана в експлуатацію. Рішенням виконкому Моршинської селищної Ради народних депутатів Львівської області «Про затвердження акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, належного ОСОБА_3 » №4 від 24.02.1978 затверджено акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, належного ОСОБА_3 , яке знаходиться в АДРЕСА_9 , житловою площею 65,9 кв.м, корисна площа 130,6 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.2014 ОСОБА_1 успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку разом із частиною належних до нього господарських споруд, що знаходиться по АДРЕСА_10 . Житловий будинок А-2 складається з двох кухонь та десяти житлових кімнат площею 164,0 кв.м, загальною площею 515,7 кв.м, до якого належать такі господарські споруди: цегляний гараж Б, цегляний сарай В, бетонне вимощення І, огорожі (мет. сітка) №1, №3, металеві ворота №2, №4. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.2014 ОСОБА_1 успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0496 га, в межах згідно з планом, яка надана для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:001:0080, яка розташована на території АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 7250682 від 07.10.2014. Згідно з договором дарування частини житлового будинку та земельної ділянки від 12.09.2009 ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_10 та земельну ділянку площею 454 кв.м (0,0454 га), в межах згідно з планом, надану для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер якої :01:001:0081, яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Житловий будинок в цілому складається з десяти житлових кімнат та двох кухонь, житловою площею 164,3 кв.м, загальна площа становить 502,5 кв.м. До житлового будинку примикають: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, ворота №4, замощення №1, замощення №ІІ. Право власності на майно, визначене зазначеним договором дарування, зареєстроване за ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності №24118100 від 13.10.2009. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації станом на 16.12.2008 року на замовлення ОСОБА_3 , загальна площа будинку становить 278,5 кв.м, житлова 82,5 кв.м, інвентаризаційна вартість 306 637 грн. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_10 , виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації станом на 08.06.2018 на замовлення ОСОБА_1 , двоповерховий житловий будинок з цокольним поверхом побудований в 1978 році та складається з двох суміжних квартир, загальна площа будинку 515,7 кв.м, житлова 164,0 кв.м, інвентаризаційна вартість 1 764 488 грн. Згідно з висновком про вартість майна від 04.10.2019, наданим Стрийським МБТІ, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_10 становить 2 088 698 грн., в т.ч. 1/2 частини 1 044 349 грн. Згідно з довідкою відділу архітектури та містобудування №206 від 23.07.2021 будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_2 відділом архітектури та містобудування Моршинської міської ради за період з 2012 по 2021 роки не видався. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №7102 від 09.07.2021, наданим Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, визначити чи є технічна можливість розділити об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_10 , відповідно до правовстановлюючих документів та технічної документації не надається за можливе у зв`язку із виконанням будівельних робіт по добудові, надбудові та переплануванні, що призвело до значного збільшення площі житлового будинку в цілому, а саме: з 109,64 кв.м до 515,7 кв.м, а у наданих судовому експерту матеріалах справи відсутня дозвільна документація на проведення таких робіт. Таким чином, будинковолодіння по АДРЕСА_10 не підлягає поділу (виділу), оскільки до його складу входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Суд першої інтонації не прийняв до уваги висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 3870 від 27.08.2021 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, виконаного на замовленням позивача ОСОБА_1 , оскільки вважав, що даний висновок виходить за межі позовних вимог, визначених самим же позивачем, оскільки питання виділу частки в позовній заяві не ставилося,чим порушується принцип диспозитивності цивільного судочинства. Судом було встановлено, що квартири в двоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_10 є суміжними, мають спільну стіну в якій проходять вентиляційні та димові канали, мають ізольовані житлові приміщення з самостійними виходами і використовуються як окремі квартири, а також мають окремі входи, в`їзди та окремі земельні ділянки. За період з 1972 по 2021 роки площа спірного будинку постійно збільшувалася з 109,64 кв.м до 515,7 кв.м, тобто в квартирах позивача та відповідачки здійснювалися будівельні роботи по добудові, надбудові та переплануванні, при тому, що із початку будівництва передбачені дві квартири, які мають одну спільну стіну з окремими входами. Дозвільна документація на проведення таких робіт відсутня, що свідчить про те, що такі здійснені самочинно, без будь-яких дозволів, передбачених законодавством, проектів тощо, доказів протилежного матеріали справи не містять і таких в судовому засіданні не здобуто. Внаслідок самочинного будівництва (реконструкції, перебудови) спірний будинок втратив тотожність з тим, які сторони отримали у власність, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив: здійснити реальний розподіл часток будинковолодіння між співвласниками за адресою: АДРЕСА_10 згідно Державних актів на земельні ділянки.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що після смерті дружини ОСОБА_4 він успадкував 1/2 частину житлового будинку разом із належними до нього господарськими спорудами по АДРЕСА_10 . Друга частина будинку належить відповідачці ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 12.09.2009. Таким чином, будинковолодіння є спільною частковою власністю сторін. Позивач звернувся до нотаріуса з метою укладення договору дарування належного йому майна, однак у зв`язку з невизначеністю часток у спільному майні йому було відмовлено в укладенні такого. Крім того, з метою досудового врегулювання спору та збереження добросусідських відносин позивачем на адресу відповідачки направлялась письмова претензія-пропозиція щодо укладення нотаріально посвідченого договору розподілу часток будинковолодіння, однак відповіді на неї не отримав. Додатково інформує, що його будинок збудовано швидше, а батько відповідачки ОСОБА_3 здійснив прибудову до його несучої стіни та, як наслідок, став претендувати на суміжну несучу стіну їх будинку, ослаблюючи її шляхом виведення відтоку, витяжки від котла опалення. Частина будинку в якому він проживає відповідає технічному плану, а земельна ділянка під будинковолодінням розміщена у точній відповідності до системи координат, погодженій технічною документацією, відповідає плану забудови та технічному паспорту. Даний будинок вже давно фактично розділений між власниками на два окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами та підведеними до кожного з них окремо всіма комунікаціями. Проте, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна неможливо укласти у зв`язку з відмовою відповідачки та порушенням норм добросусідства.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21 травня 2021 року у справі № 592/6413/18.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 521/16974/17.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, рішенням виконкому Моршинської селищної Ради депутатів трудящих Львівської області від 24.10.1972 №20 «Про відвід земельних ділянок житлово-будівельним кооперативам під будівництво двоквартирних житлових будинків в селищі Моршин» було відведено земельну ділянку під будівництво двоквартирного будинку житлово-будівельному колективу в складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на АДРЕСА_6 розміром 523 кв.м (а.с. 72).

Згідно з договором про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового багатоквартирного будинку від 08.12.1972 виконком Моршинської селищної Ради депутатів трудящих, відповідно до рішення Моршинської селищної Ради депутатів трудящих №20 від 24.10.1972, надав житлово-будівельному колективу в складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 земельну ділянку на правах безстрокового користування для будівництва багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_7 загальною площею 523 кв.м згідно з планом земельної ділянки. На даній земельній ділянці колектив забудовників зобов`язався збудувати жилий двоповерховий будинок з кількістю квартир 2 (а.с. 66-71).

Рішенням виконкому Моршинської селищної ради депутатів трудящих Львівської області від 03.12.1974 №23 «Про дозвіл продажу фундаменту під житловий будинок ОСОБА_7 » вирішено вивести з членів житлово-будівельного колективу двоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_8 ОСОБА_7 , та ввести в члени житлово-будівельного колективу по будівництву житлового будинку ОСОБА_3 , земельна ділянка 900 кв.м (а.с. 73).

Згідно з договором від 11.12.1974 після закінчення будівництва багатоквартирного будинку і прийняття його в експлуатацію, члени колективу забудовників ОСОБА_6 та ОСОБА_3 набувають право особистої власності на квартиру АДРЕСА_4 на 1-2 поверсі згідно з будівельним проектом та договором, кількістю кімнат три, житловою площею 54,82 кв.м. і кухні; квартиру АДРЕСА_5 на 1-2 поверсі кількістю кімнат три, житловою площею 54,82 кв.м. і кухні, а також на 1/2 ідеальну частину в спільній власності багатоквартирного будинку, що належить кожному із членів колективу забудовників відповідно до фактичної вартості його квартири (а.с. 74-75).

В 1975 році було розроблено проект на газопостачання житлового будинку, відповідно до якого в спільній стіні передбачено вентиляційні та димові канали.

Відповідно до акту №77 повторної перевірки та прочищення димових і вентиляційних каналів квартири АДРЕСА_11 димові та вентиляційні канали відповідають проектному рішенню та придатні до експлуатації (а.с. 62).

Згідно акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 18.02.1978 квартира на АДРЕСА_8 була здана в експлуатацію (а.с. 76-77).

Рішенням виконкому Моршинської селищної Ради народних депутатів Львівської області «Про затвердження акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, належного ОСОБА_3 » №4 від 24.02.1978 затверджено акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, належного ОСОБА_3 , яке знаходиться в АДРЕСА_9 , житловою площею 65,9 кв.м, корисна площа 130,6 кв.м (а.с. 78).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.2014 ОСОБА_1 успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку разом із частиною належних до нього господарських споруд, що знаходиться на АДРЕСА_10 . Житловий будинок А-2 складається з двох кухонь та десяти житлових кімнат площею 164,0 кв.м, загальною площею 515,7 кв.м, до якого належать такі господарські споруди: цегляний гараж Б, цегляний сарай В, бетонне вимощення І, огорожі (мет. сітка) №1, №3, металеві ворота №2, №4 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.2014 ОСОБА_1 успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0496 га, в межах згідно з планом, яка надана для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:001:0080, яка розташована на території АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 7250682 від 07.10.2014 (а.с. 12, 89).

Згідно з договором дарування частини житлового будинку та земельної ділянки від 12.09.2009 ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_10 та земельну ділянку площею 454 кв.м (0,0454 га), в межах згідно з планом, надану для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер якої :01:001:0081, яка знаходиться на АДРЕСА_2 . Житловий будинок в цілому складається з десяти житлових кімнат та двох кухонь, житловою площею 164,3 кв.м, загальна площа становить 502,5 кв.м. До житлового будинку примикають: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, ворота №4, замощення №1, замощення №ІІ (а.с. 61).

Право власності на майно, визначене зазначеним договором дарування, зареєстроване за ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності №24118100 від 13.10.2009 (а.с. 51).

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації станом на 16.12.2008 на замовлення ОСОБА_3 , загальна площа будинку становить 278,5 кв.м, житлова 82,5 кв.м, інвентаризаційна вартість 306 637 грн. (а.с. 53-58).

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_10 , виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації станом на 08.06.2018 на замовлення ОСОБА_1 , двоповерховий житловий будинок з цокольним поверхом побудований в 1978 році та складається з двох суміжних квартир, загальна площа будинку 515,7 кв.м, житлова 164,0 кв.м, інвентаризаційна вартість 1 764 488 грн. (а.с. 17-24).

Згідно з висновком про вартість майна від 04.10.2019, наданим Стрийським МБТІ, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_10 становить 2 088 698 грн., в т.ч. 1/2 частини 1 044 349 грн. (а.с. 5).

Згідно з довідкою відділу архітектури та містобудування №206 від 23.07.2021 будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_2 відділом архітектури та містобудування Моршинської міської ради за період з 2012 по 2021 роки не видався (а.с. 142).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №7102 від 09.07.2021, наданим Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, визначити чи є технічна можливість розділити об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_10 , відповідно до правовстановлюючих документів та технічної документації не надається за можливе у зв`язку із виконанням будівельних робіт по добудові, надбудові та переплануванні, що призвело до значного збільшення площі житлового будинку в цілому, а саме: з 109,64 кв.м до 515,7 кв.м, а у наданих судовому експерту матеріалах справи відсутня дозвільна документація на проведення таких робіт (а.с. 105-122).

Зважаючи на вказане, судом першої інстанції правильно встановлено, що будинковолодіння на АДРЕСА_10 не підлягає поділу (виділу), оскільки до його складу входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Окрім цього, судом першої інстанції правильно не взято до уваги висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 3870 від 27.08.2021 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, виконаного на замовленням позивача ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 у своїй позовній заяві просить здійснити реальний розподіл часток будинковолодіння між співвласниками за адресою: АДРЕСА_10 згідно з Державними актами на земельні ділянки, а як вбачається з висновку експерта № 3870 від 27.08.2021, позивач ОСОБА_1 просив провести будівельно-технічне дослідження щодо технічної можливості виділу в натурі 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_10 . Окрім цього, у вказаному висновку експерта будівельно-технічного дослідження №3870 від 27.08.2021 не зазначено, що такий підготовлено для подання до суду та такий висновок складено за заявою ОСОБА_1 на підставі обмеженої кількості документів, наданих ним на власний розсуд, дослідження проводилось документальним методом (за допомогою наданих на дослідження документальних матеріалів). Крім того, такий висновок поданий представником позивача з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України, згідно з якою позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Натомість, висновок експерта № 7102 від 09.07.2021 складений за результатами дослідження матеріалів даної цивільної справи, дослідження проводилося методами огляду, проведенням обмірів, фотографуванням з фото-фіксацією результатів огляду, співставленням результатів огляду з наданими на дослідження матеріалами даної цивільної справи та подальшими розрахунками, а тому суд першої інстанції правильно вважав даний висновок належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції правильно встановлено, що квартири в двоквартирному житловому будинку на АДРЕСА_10 є суміжними, мають спільну стіну в якій проходять вентиляційні та димові канали, мають ізольовані житлові приміщення з самостійними виходами і використовуються як окремі квартири, а також мають окремі входи, в`їзди та окремі земельні ділянки. За період з 1972 по 2021 роки площа спірного будинку постійно збільшувалася з 109,64 кв.м до 515,7 кв.м, тобто в квартирах позивача та відповідачки здійснювалися будівельні роботи по добудові, надбудові та переплануванні, при тому, що із початку будівництва передбачені дві квартири, які мають одну спільну стіну з окремими входами. Дозвільна документація на проведення таких робіт відсутня, що свідчить про те, що такі здійснені самочинно, без будь-яких дозволів, передбачених законодавством, проектів тощо, доказів протилежного матеріали справи не містять і таких в судовому засіданні не здобуто. Внаслідок самочинного будівництва (реконструкції, перебудови) спірний будинок втратив тотожність з тим, які сторони отримали у власність, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог.

Зважаючи на вказане, доводи скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому доводи апеляційної скарги вцілому слід визнати необґрунтованими, а саму скаргу слід залишити без задоволення.

Рішення ж суду, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра