Справа № 289/865/21
Номер провадження 2/289/445/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В. розглянувши матеріали цивільної справи № 289/865/21 за позовом ОСОБА_1 до Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та Головного управління Національної поліції в Житомирській області про відшкодування моральної,-

встановив:

Позивач просить стягнути з ГУ НП в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації моральної шкоди 1 000 000 грн., стягнути з ГУ НП в Житомирській області витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 50 000,00 грн. на користь представника позивача адвоката Бойка В. В., а також стягнути з відповідача судовий збір.

Позов мотивований тим, що працівники Радомишльського ВП звинувачували позивача в тому, що 29 травня 2020 о 02-40 годині в м. Радомишль по вул. Карпенка ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHRYSLER Stratus з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду в установленому законодавством порядку відмовився. За даним фактом складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В. у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 289/843/20 дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Скасовуючи попередні рішення судів по даній справі Верховний Суд наголосив, що суд першої та апеляційної інстанції не встановили фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи. В той де час, як суддя Мельник О.В. вже фактично висловив свою думку щодо обставин справи.

Ця обставина може викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В ч. 1 ст. 39 ЦПК України вказано, що з підстав передбачених ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Із прецедентної практики ЄСПЛ вбачається, що об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При цьому, суб`єктивна впевненість сторони в упередженості судді навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив:

Заявляю самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та Головного управління Національної поліції в Житомирській області про відшкодування моральної шкоди.

Справу передати канцелярії суду для здійснення авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Мельник