Справа № 462/5035/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Шостак К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Залізничний відділ реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 26 вересня 2022 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначила, що його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполі Донецької області, яке на сьогоднішній день є тимчасово непідконтрольною уряду України територією. Просить встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполі Донецької області, причина смерті: вибухова травма, осколкові поранення голови.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи - Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч.1 ст.315 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

За ч.2 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно з абз.2 п.18 цієї Постанови рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що згідно до копії свідоцтва про народження заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 14 червня 1966 року зроблений актовий запис за №904 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану маріупольського міського управління юстиції, батько - ОСОБА_2 .

Згідно до паспорту серія НОМЕР_1 , виданого Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, заявник ОСОБА_1 є громадянином України.

Як вбачається з Довідки від 28.06.2022 року за №1306- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи заявник ОСОБА_1 зареєстрований за місцем проживання у АДРЕСА_1 , наразі мешкає у АДРЕСА_2 .

Беззаперечним є той факт, що станом на 02.04.2022 року у м. Маріуполі Донецької області відбувались бойові дії у зв`язку з нападом росії. Той факт, що на теперішній час м.Маріуполь є тимчасово окупованою територією, суд вважає таким, що не підлягає доказуванню. Окрім того суд також керується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №7, яким визначено перелік територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних(бойових дій) або які перебувають в тимчасові окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23.08.2022 року, згідно до якого Маріупольська міська територіальна громада входить до такого переліку.

Заявник ОСОБА_1 в своїй заяві зазначив, що його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підтвердження такого факту смерті заявник надав суду:

-копію «Справки о причине смерти от 22.07.2022 г.» зразка так званого «ДНР» російською, « ОСОБА_3 , возраст умершего 1941, дата смерти ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерти взрывна травма: осколочные ранения головы.»

-копію «Свидетельства о смерти» зразка так званого «ДНР» російською « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , умер 02.04.1941 года в возрасте 80 лет, место смерти г.Мариуполь».

Та обставина, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особа та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд приходить до висновку, що встановлення факту, про який наполягає заявник ОСОБА_1 , має юридичне значення, оскільки такий необхідний заявнику для реєстрації смерті батька, оскільки він загинув на території міста Маріуполь Донецької області, яке є тимчасово окупованим, та отримати необхідний документ задля реєстрації факту його смерті заявник не має можливості.

Суд вважає вимоги заявника обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.259,263-265,293,294,317,319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Залізничний відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка Великоновоселківського району Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Маріуполь Донецької області, причина смерті: вибухова травма, осколкові поранення голови.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення складений 27 вересня 2022р.

Суддя: Н.М.Румілова