Справа № 181/790/22
Провадження №2-н/181/9/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"12" жовтня 2022 р. смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Філь О.Є., розглянувши в смт. Межова заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про збільшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 із заявою, в якій зазначає, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 16 січня 2020 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки доходу платника. Заявниця просить суд видати судовий наказ про збільшення розміру аліментів та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 та додатків до неї вбачається, що раніше за рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 16 січня 2020 року, що набрало законної сили, з ОСОБА_2 вже було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В поданій заяві про видачу судового наказу заявниця ставить питання щодо зміни розміру присуджених за рішенням суду аліментів та їх стягнення в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів.

Проте, стаття 161 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог, при заявлені яких може бути видано судовий наказ, а питання щодо збільшення або зменшення розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України може бути вирішено лише за рішенням суду за відповідним позовом платника аліментів або їх одержувачем.

Згідно з п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки заявницею, ОСОБА_1 , заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160,161, 165, 166, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про збільшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 , на підставі п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Є. Філь