Справа № 347/2557/21
Провадження № 2/347/158/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі

головуючого - судді Гордія В.І.,

з секретарем - Корбутяк Н.М.,

з участю представника позивача - адвоката Сікомаса С.В.,

представника відповідача - адвоката Козака І.В.,

представника відповідача - Заячук М.Б. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Яблунівської селищної ради в особі комісії з питань захисту дітей про оспорювання батьківства, встановлення опіки над малолітньою дитиною та визначення місця проживання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 , Яблунівської селищної ради в особі комісії з питань захисту дітей про оспорювання батьківства, встановлення опіки над малолітньою дитиною та визначення місця проживання малолітньої дитини.

Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що вони проживають в шлюбі, в якому у них народилася дочка ОСОБА_5 , 1999 р.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 їхня донька ОСОБА_5 , не перебуваючи в шлюбі чи фактичних шлюбних відносинах, народила дочку - ОСОБА_6 . При реєстрації народження ОСОБА_5 вказала батьком дитини ОСОБА_4 , про що було внесено відомості до актового запису про народження №70. ІНФОРМАЦІЯ_2 їх донька ОСОБА_5 померла і внучка залишилась з ними на їх утриманні і вихованні. У вересні 2021 року вони отримали з Косівського районного суду позовну заяву ОСОБА_4 до них про визначення місця проживання та відібрання дитини. Згідно цього позову ОСОБА_4 просить суд відібрати у них внучку ОСОБА_6 та визначити місце проживання внучки з ним. Позов мотивований обставинами реєстрації ОСОБА_4 як батька дитини ОСОБА_6 відповідно до актового запису №70 Виконавчого комітеті Яблунівської селищної ради. Проте, вони вважають, що ОСОБА_4 не має жодних батьківських прав щодо ОСОБА_6 , оскільки не є біологічним батьком дитини, незважаючи на наявність актового запису. А тому таке батьківство необхідно оспорити в судовому порядку, встановити опіку позивачів над внучкою та визначити її місце проживання з опікунами. Відповідач ОСОБА_4 не проживав у шлюбі з ОСОБА_5 , не вів з нею спільне господарство, а дочка ОСОБА_5 проживала зі своєю дочкою ОСОБА_6 разом з ними. Після смерті їх доньки вони здійснили її поховання, а внучка залишилася з ними. А тому вважають за необхідне спростувати документальне батьківство відповідача ОСОБА_4 відносно внучки ОСОБА_6 , оскільки актовий запис про народження дитини, в якому ОСОБА_4 записаний батьком ОСОБА_6 , не відповідає дійсності.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з?явилася, в матеріалах справи є її заява, в якій вона позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить слухати без її участі.

Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Сікомас С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з наведених у позовній заяві підстав. Просять позовні вимоги задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Козак І.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у відзиві на позов зазначили та суду пояснили, що відповідач ОСОБА_4 за своєю згодою та згодою матері дитини ОСОБА_5 був записаний батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері ОСОБА_5 , малолітня дитина дійсно залишилася проживати у батьків матері, а саме: дідуся і бабусі, тобто у позивачів. Однак, вказані особи не наділені правом на звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства в порядку ч.2 ст.136 СК України, на яку вони посилаються. І саме батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Тому позовні вимоги вважає безпідставними та просять в позові відмовити.

Представник Яблунівської селищної ради в особі комісії з питань захисту дітей Заячук М.Б. в судовому засіданні пояснила, що походження дитини від батьків засвідчується органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому Сімейним кодексом України. І дійсно, відповідач в судовому засіданні підтвердив факт надання ним згоди бути записаним батьком ОСОБА_6 , що і було засвідчено органом державної реєстрації актів цивільного стану та підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Вирішення спору доручає на розсуд суду.

Вислухавши сторони, представників, свідків та вивчивши матеріали справи суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Основні засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів - визначає та регулює Сімейний кодекс України (ст.1, 2 СК України).

Основною підставою звернення позивачів до суду було оспорювання факту батьківства відповідача відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , 2020 р.н. При цьому, вони посилались на норму ч.2 ст.136 СК України, якою передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Однак, посилання в даному випадку на цю норму позивачами є помилковим, оскільки оспорити своє батьківство в такому разі, має право особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 Сімейного кодексу України.

Вирішуючи питання прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі, суд, перш за все, керувався принципом доступу особи до правосуддя, а також положенням ст.258 СК України, якою передбачено, що баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Однак, всю увагу в своїй позовній заяві, позивачі приділили позовній вимозі про оспорювання батьківства, похідними від якої вважали свої вимоги про встановлення опіки над малолітньою дитиною та визначення її місця проживання.

Вирішуючи позовні вимоги як кожну зокрема, так і в сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є бабусею та дідусем малолітньої ОСОБА_6 , 2020 р.н. Мама дитини, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і дитина з дня смерті матері постійно проживає у позивачів.

Однак, позивачі, вважаючи, що відповідач ОСОБА_4 не є біологічним батьком дитини, бажали це підтвердити шляхом проведення судово-генетичної експертизи, та на її підставі виключити відомості про нього як батька, з актового запису про народження №70 здійсненого Виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради.

Як передбачено ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

При цьому, оспорювання батьківства можливе лише у виключних випадках передбачених Сімейним кодексом України. Зокрема, оспорювання батьківства можливе: 1) матір?ю дитини в разі оспорювання батьківства свого чоловіка (ст.138 СК України), 2) особою, яка записана батьком дитини, що передбачено ст.136 СК України, або 3) якщо є спір про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини (ст.129 СК України). Жоден із цих випадків не є предметом розгляду цієї справи, і навпаки, позовна вимога, аналогічна тій, що є у цій справі, не передбачена нормами Сімейного кодексу України, а значить є безпідставною ще у момент її пред?явлення. І у разі відкриття провадження у справі, така позовна вимога задоволенню не підлягає, незважаючи на підстави її пред?явлення.

Згідно ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду.

Так, з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 12.10.2020 року видно, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , і її батьком записаний відповідач ОСОБА_4 , що підтверджує факт походження дитини від нього та засвідчений у встановленому законом порядку, на що погодилася за життя, мати дитини ОСОБА_5 .

Таким чином, право оспорювати батьківство в даному випадку, належить особі записаній батьком дитини, або особі, яка не записана батьком, але вважає себе батьком дитини. І ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними позивачами щодо цієї позовної вимоги, що тягне за собою відмову в задоволенні позову в цій частині.

Водночас, позивачами заявлені і інші позовні вимоги, вирішення яких може відбуватися з підстав, незалежних від наявності вимоги щодо оспорювання батьківства.

Зокрема, з долучених до позову документів видно, що станом на 28.04.2021 року в склад сім?ї позивача ОСОБА_3 входять: дружина - ОСОБА_2 , дочки - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та внучка - ОСОБА_6 , що стверджується копією довідки за №324 від 28.04.2021 року виданої виконкомом Яблунівської селищної ради (а.с.12).

Також, згідно копії характеристики виданої священиком Церкви Святої Параскеви від 17.11.2021 року (а.с.13), копії характеристики виданої старостою с. Стопчатів Яблунівської селищної ради від 15.11.2021 року за №172 (а.с.14), копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім?ї від 15.11.2021 року за №174 (а.с.17), - позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позитивно характеризуються по місцю проживання, є постійними членами церковної громади, їх сім?я проживає в злагоді, діти та онучка виховуються в любові та повазі один до одного. ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 не була, разом не проживали і не вели спільне господарство. ОСОБА_4 в с. Стопчатів не зареєстрований і не проживає (зворот а.с.17).

Окрім того, позивач ОСОБА_3 працевлаштований, що підтверджується копією довідки про доходи виданої 05.10.2021 року (а.с.15).

Вищенаведені докази вказують на можливість визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 з позивачами та встановлення опіки над малолітньою дитиною, однак, згідно копії висновку комісії з питань захисту прав дітей Яблунівської селищної ради від 12.05.2021 року за №3 (а.с.41), комісія вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 з батьком ОСОБА_4 .

Як передбачено ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків - ч.1 ст.160СК України. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними - ч.1 ст.163 СК України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 - при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Допитані судом свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 лише підтвердили той факт, що у серпні 2020 року в селі Стопчатів було святкування з приводу весілля ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Після весілля, ОСОБА_4 в селі бачили кілька разів за місцем проживання позивачів, але не знають чи він там проживав, чи просто приходив у гості.

Таким чином, позивачі не довели суду існування вагомих підстав для визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 з ними, з подальшим встановленням опіки над малолітньою дитиною. А також не надали будь-яких доказів, що проживання дитини з батьком, суперечитиме її інтересам.

На підставі наведеного, ст.ст. 121, 125-126, 136, 141, 160, 163, 258 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Яблунівської селищної ради в особі комісії з питань захисту дітей про оспорювання батьківства, встановлення опіки над малолітньою дитиною та визначення місця проживання малолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. ГОРДІЙ