Справа № 199/791/22
РІШЕННЯ

Іменем України

11.04.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого - судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державою допомогою на дітей одиноким матерям, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що відповідач 14 лютого 2013 року звернулась до позивача із заявою про призначення їй допомоги на дітей одиноким матерям, за наслідками розгляду якої, а також поданого разом із цією заявою пакету документів позивачем було призначено відповідачу на двох її дітей відповідну допомогу. Разом з тим, під час проведення перевірки достовірності отриманих від відповідача даних, позивачем у травні 2019 року з відповіді на запит до ДФС, а в подальшому із з довідки Пенсійного фонду України з`ясовано, що відповідач у період з 2014 року по 2020 роки отримувала дохід, який не зазначила в своїх деклараціях про дохід, поданих позивачу свого часу для призначення відповідної допомоги, що зумовило здійснення позивачем надмірної виплати відповідачу коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2020 року в розмірі 20325,3 гривень. Частина означеної переплати була погашена за рахунок відрахувань за заявою відповідача із призначеної їй позивачем на період з 01 липня по 31 грудня 2020 року державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям. Станом на 29 грудня 2021 року залишок надміру виплачених відповідачу коштів державної допомоги складає 11536,06 гривень та не погашений і дотепер, в зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом, який просив задовольнити в повному обсязі, поклавши на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано, відзив від відповідача до суду не надходив, в зв`язку із чим суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачу на підставі поданих нею заяв та необхідного пакету документів з вересня 2014 року по грудень 2020 року правопопередником позивача, а потім і позивачем була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям, яка виплачувалась відповідачу на її синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями відповідних рішень про призначення допомоги, копіями заяв відповідача.

В той же час, в ході проведення перевірки достовірності поданих відповідачем даних, необхідних для призначення вищевказаної допомоги, позивачем у 2019 році з довідок про доходи, відповіді на запит, а також з індивідуальних відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України з`ясовано, що відповідач протягом 2014-2019 років отримувала дохід, розмір якого не вказала у деклараціях про свої доходи та майновий стан, які подавала позивачу, його правопопереднику для призначення їй державної допомоги на дітей одиноким матерям. Зокрема, відповідач у майже в кожній із таких декларацій вказувала про відсутність в неї будь-якого доходу взагалі. Викладені обставини підтверджуються копіями відповідних декларацій про доходи відповідача, копіями довідок про доходи, відповіді на запит з податкового органу, довідки з ПФ України.

За викладених обставин позивачем встановлено факт переплати відповідачу державної допомоги на дітей одиноким матерям, яка виплачувалась відповідачу за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року, з травня по жовтень 2018 року, з травня по жовтень 2019 року в загальному розмірі 20325,3 гривень. При цьому за заявою відповідача погашення такої заборгованості на суму в розмірі 8789,24 гривень здійснено шляхом утримання частини аналогічної допомоги та допомоги малозабезпеченим сім`ям, які виплачувались відповідачу позивачем у період з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року. Викладені обставини підтверджуються копією заяви відповідача від 21 серпня 2020 року, копією довідки позивача про розрахунок переплати, копією розпорядження позивача.

Також судом встановлено, що станом на початок 2021 року неповернутою відповідачем залишилась надмірно виплачена їй позивачем державна допомога на дітей одиноким матерям в розмірі 11536,06 гривень, яку позивач своїми письмовими вимогами від 30 липня та 19 жовтня 2021 року просив відповідача повернути, однак такі вимоги залишились без виконання дотепер. Викладені обставини підтверджуються копіями вищевказаних вимог позивача.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (далі - Порядок).

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст.1, 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Різновидом такої державної допомоги є допомога на дітей одиноким матерям.

За змістом ст.5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.2 Порядку допомога на дітей одиноким матерям призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання заявника.

Згідно ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Аналогічні положення містить п.33 Порядку.

За змістом норм ст.18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.34 Порядку допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків призначається на кожну дитину.

Положеннями п.35 Порядку передбачено, що для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються в тому числі, але не виключено, заява про призначення допомоги , декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

За змістом норм ст.21 ч.1, ст.22 ч.3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.п.48, 49 Порядку органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми.

Пунктом 36 Порядку передбачено, що виплата допомоги на дітей одиноким матерям також припиняється, зокрема, у якщо сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення.

Пунктом 49 Порядку встановлено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку.

Відповідно до ст.22 ч.2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Нормою ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Нормою ст.16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду даної цивільної справи достеменно підтверджено призначення позивачем (його правопопередником) відповідачу за її заявою державної допомоги на дітей одиноким матерям за наявності приховування відповідачем обставин, що впливають на розмір призначення такої допомоги. А саме вже після призначення і отримання відповідачем вказаної державної допомоги позивачем встановлено факт приховування відповідачем свого доходу за 2014-2019 роки, що виявилось не зазначенні сум такого доходу у поданих відповідачем деклараціях про її доходи за вказані роки при черговому зверненні за призначенням державної допомоги на дітей одиноким матерям. Неповідомлення відповідачем позивача про розміри свого доходу за вказаний період в порушення покладеного на неї законом обов`язку безумовно вказує на умисність такого приховування з метою отримання державної допомоги у максимально можливому розмірі. За таких обставин позивачем було здійснено розрахунок суми надміру виплаченої відповідачу державної допомоги на дітей одиноким матерям, що підлягає поверненню, та дорівнює в загальному розмірі 20325,3 гривень. За рахунок утримання позивачем частини з наступних виплат відповідачу державної допомоги ця переплата частково погашена, а розмір неповернутої дотепер переплати становить 11536,06 гривень. Правильність цього розрахунку не викликає в суду сумнівів, відповідачем не спростована, доказів повного погашення вказаної суми боргу сторонами не надано, про їх наявність суду не повідомлено.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно набула за рахунок позивача грошові кошти в розмірі 11536,06 гривень, а отже зобов`язана їх повернути. При цьому, до правовідносин сторін не підлягають застосуванню положення ст.1215 ЦК України, оскільки виплата відповідачу державної допомоги на вказану суму обумовлена приховуванням відповідачем своїх доходів, про які вона не могла не знати та зобов`язана була про них повідомити позивача, що, в свою чергу, вказує на явну недобросовісність з боку відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, керуючись нормою ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481 гривень.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст.1, 3, 5, 18-1, 18-3, 21, 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.п.2, 33-36, 48, 49 Порядку, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державою допомогою на дітей одиноким матерям - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Петра Калнишевського, 55) суму надміру виплаченої державної допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 11536,06 гривень.

У порядку розподілу судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Петра Калнишевського, 55) судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко