Справа № 545/2099/22
Провадження № 2/545/1002/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2022 р. м.Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Безгубенко Є.В.

за участю представника позивача адвоката Савчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Савчук Олега Володимировича до ОСОБА_2 про зміну статусу нерухомого майна та виділ частини нерухомого майна в окрему одиницю,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2022 року ОСОБА_3 в особі представника адвоката Савчук О.В. звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну статусу нерухомого майна та виділ частини нерухомого майна в окрему одиницю, посилаючись на те, що 09.11.1992 року позивач отримав у власність кв. АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, зареєстрованого Полтавським МБТІ за реєстровим номером №335 в реєстровій книзі №2. Квартира являє собою частину житлового будинку, який складається із двох квартир, одна з яких належить позивачу, інша відповідачу, що розташовані на земельній ділянці. Територія подвір`я огороджена огорожею, на подвір`ї розташовані господарські будівлі та споруди, зокрема сараї, погріб, вигрібна яма. У 1995 році позивач отримав у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,04 га, яка розташована виключно під частиною будинку та частиною подвір`я, що належить позивачу.

Вказану квартиру позивачу було передано в 1992 році наказом підприємства за місцем роботи, як учаснику ліквідації аварії на Чернобильській АЕС. Будинки такого типу будувались підприємством і частинами передавалися сім`ям працівників, а такі частини оформлювалися як квартири. Правоустановчий документ, що виданий на квартиру на даний час суперечить чинному законодавству, оскільки саме значення квартири не відповідає технічним вимогам того нерухомого майна, що там фактично знаходиться.

Крім того, позивач бажає виділити власну частину нерухомого майна в окрему одиницю, однак це можна зробити лише після статусу квартирного будинку на садибний для збереження права власності на господарські об`єкти нерухомого майна.

Просить змінити статус нерухомого майна з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Просить виділити в окрему одиницю 1/2 частину житлового будинку А-1,а,а1,а2,а3 у складі приміщень тамбур 1-1 площею 5,3 м. кв., коридор 1-2 площею 5,7 м. кв., кухня 1-3 площею 11,5 м. кв., коридор 1-4 площею 5,5 м. кв., кімната 1-5 площею 10,4 м. кв., кімната 1-6 площею 9,0 м. кв., кімната 1-7 площею 15,5 м. кв., санвузол 1-8 площею 3,8 м. кв., топочна 1-9 площею 3,6 м. кв., а всього площею 70,3 м. кв., а також господарські споруди: навіс а3, сарай Б, гараж В, сарай В1, навіси в1, літня кухня В2,в, ворота з хвірткою №1, огорожа №2, вигріб №3, огорожа №4, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 та на вказане майно визнати за позивачем право власності.

Ухвалою Полтавського районного суду міста Полтави від 28.06.2022 року відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін (а.с.25).

01.08.2022 року позивач звернувся до Полтавського районного суду з уточненням позовних вимог до позовної заяви про зміну статусу нерухомого майна та виділ частини нерухомого майна в окрему одиницю вказуючи, що в позовній заяві в прохальній частині у переліку об`єктів нерухомого майна, що належать позивачу, було упущено « погреб «вЗ», який згідно технічного паспорту знаходиться під літньою кухнею «В2» на подвір`ї позивача.

15.07.2022 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про зміну статусу нерухомого майна та виділ частини нерухомого майна в окрему одиницю ( а.с.31-32). Просить суд змінити статус нерухомого майна з квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Виділити в окрему одиницю 1/2 частину житлового будинку А-1,а,а1,а2,а3 у складі приміщень тамбур 2-1 площею 5,2 м. кв., тамбур 2-2 площею 2,2 м. кв., кухня 2-3 площею 6,0 м. кв., передпокій 2-4 площею 10,0 м. кв., топочна 2-5 площею 6,1 м. кв., санвузол 2-6 площею 2,1 м. кв., кімната 2-7 площею 18,1 м. кв., кімната 2-8 площею 10,1 м. кв., кімната 2-9 площею 11,4 м. кв., коридор 2-10 площею 5,4 м. кв., а всього по частині будинку площею 76,7 м. кв., а також господарські будівлі та споруди: літня кухня В3, навіс в2, погріб б4, гараж В4, сарай В5, сарай В6, вбиральня В7, сарай (тимчасовий) Г, трубопровід №5, огорожа №6, ворота з хвірткою №7, ворота №8, що знаходиться в АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_2 право власності на вказане майно.

Ухвалою Полтавського районного суду міста Полтави від 04.08.2022 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну статусу нерухомого майна та виділ частини нерухомого майна в окрему одиницю

В судовому засіданні представник позивача адвокат Савчук О.В. позов підтримав, просив його задовольнити. Зустрічний позов визнав повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнала повністю.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Савчук О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Судом встановлено, що 09.11.1992 року позивач отримав у власність кв. АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, зареєстрованого Полтавським МБТІ за реєстровим номером №335 в реєстровій книзі №2. Квартира являє собою частину житлового будинку, який складається із двох квартир, одна з яких належить позивачу, інша відповідачу, що розташовані на земельній ділянці. Територія подвір`я огороджена огорожею, на подвір`ї розташовані господарські будівлі та споруди, зокрема сараї, погріб, вигрібна яма. У 1995 році позивач отримав у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,04 га, яка розташована виключно під частиною будинку та частиною подвір`я, що належить позивачу.

Вказану квартиру позивачу було передано в 1992 році наказом підприємства за місцем роботи, як учаснику ліквідації аварії на Чернобильській АЕС. Будинки такого типу будувались підприємством і частинами передавалися сім`ям працівників, а такі частини оформлювалися як квартири. Правоустановчий документ, що виданий на квартиру на даний час суперечить чинному законодавству, оскільки саме значення квартири не відповідає технічним вимогам того нерухомого майна, що там фактично знаходиться.

06.03.2017 року відповідачка ОСОБА_2 отримала у спадщину квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано у встановленому законом порядку. Вказана квартира є складовою частиною всього будинку, в якому частка належить і позивачу. На території подвір`я вона має на праві власності господарчі будівлі та споруди, які перераховані у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але в технічному паспорті не відображені.

Квартира відповідачки являє собою частину житлового будинку, що розташована на земельній ділянці та для обслуговування якої на території подвір`я побудовані господарськи будівлі і споруди.

Суд приходить до висновку, що дійсно позивач ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 мають у власності не житлові квартири, а частини будинку. Даний факт впливає і на їх права та обов`язки, адже законодавством розмежований статус нерухомого майна та визначений правовий порядок для його використання.

Відповідно до ст.379 ЦК України «житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Статтею 380 ЦК України визначено поняття житлового будинку. Так житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Статтею 382 ЦК України визначено поняття квартири. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Так можна зробити висновок, що квартира це житлове приміщення, яке складається із декількох кімнат, має окремий вхід и набір необхідних інженерних систем ( опалення, каналізація, вентиляція). Розміщється у окремому блоці, де поряд розміщено ще декілька таких приміщень.

Будинок це окреме житлове приміщення, яке має окремий вхід і повний набір автономних комунікацій.

Отже головною відзнакою квартири і будинку є відособленість. Квартира розміщуються у житловому блоці, де знаходиться ще декілька аналогічних приміщень. Будинок відособлений від других об`єктів нерухомості, всі комунікації, розміщені у ньому, автономні. Інженерні системи квартири є централізованими, це стосується водопостачання, опалення, електрики. При цьому весь будинок є неділимим, у квартирі є елементи, що знаходяться у спільному користуванні (труби, коридори, сходи). У будинку є відособлений вхід, у квартири тількі вхідні двері. Наявність земельної ділянки до будинку приєднана невелика територія, квартира земельної ділянки позбавлена.

Ст. 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Позивачам належать земельні ділянки, на яких розміщені частини їх будинку, а також господарські будівлі, що підтверджується технічними паспортами .

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є власниками 1/2 частини житлового будинку.

Частиною 1, 2, 4 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту статті 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Частиною 1 статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно роз`яснень наданих у п. 7 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991р., в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 174-177, 354, 356, 358, 364 ЦК України та ст. ст.12,76-83,89,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Савчук Олега Володимировича до ОСОБА_2 про зміну статусу нерухомого майна та виділ частини нерухомого майна в окрему одиницю - задовольнити.

Змінити статус нерухомого майна з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Змінити статус нерухомого майна з квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Виділити в окрему одиницю 1/2 частину житлового будинку А-1,а,а1,а2,а3 у складі приміщень тамбур 1-1 площею 5,3 м. кв., коридор 1-2 площею 5,7 м. кв., кухня 1-3 площею 11,5 м. кв., коридор 1-4 площею 5,5 м. кв., кімната 1-5 площею 10,4 м. кв., кімната 1-6 площею 9,0 м. кв., кімната 1-7 площею 15,5 м. кв., санвузол 1-8 площею 3,8 м. кв., топочна 1-9 площею 3,6 м. кв., а всього площею 70,3 м. кв., а також господарські споруди: навіс а3, сарай Б, гараж В, сарай В1, навіси в1, літня кухня В2,в, погріб «вЗ», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, вигріб №3, огорожа №4, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок А-1 у складі приміщень тамбур 1-1 площею 5,3 м. кв., коридор 1-2 площею 5,7 м. кв., кухня 1-3 площею 11,5 м. кв., коридор 1-4 площею 5,5 м. кв., кімната 1-5 площею 10,4 м. кв., кімната 1-6 площею 9,0 м. кв., кімната 1-7 площею 15,5 м. кв., санвузол 1-8 площею 3,8 м. кв., топочна 1-9 площею 3,6 м. кв., всього площею 70,3 м. кв., а також господарські споруди: навіс а3, сарай Б, гараж В, сарай В1, навіси в1, літня кухня В2,в, погріб «вЗ», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, вигріб №3, огорожа №4, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Виділити в окрему одиницю 1/2 частину житлового будинку А-1,а,а1,а2,а3 у складі приміщень тамбур 2-1 площею 5,2 м. кв., тамбур 2-2 площею 2,2 м. кв., кухня 2-3 площею 6,0 м. кв., передпокій 2-4 площею 10,0 м. кв., топочна 2-5 площею 6,1 м. кв., санвузол 2-6 площею 2,1 м. кв., кімната 2-7 площею 18,1 м. кв., кімната 2-8 площею 10,1 м. кв., кімната 2-9 площею 11,4 м. кв., коридор 2-10 площею 5,4 м. кв., а всього по частині будинку площею 76,7 м. кв., а також господарські будівлі та споруди: літня кухня В3, навіс в2, погріб б4, гараж В4, сарай В5, сарай В6, вбиральня В7, сарай (тимчасовий) Г, трубопровід №5, огорожа №6, ворота з хвірткою №7, ворота №8, що знаходиться в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок А-1 у складі приміщень тамбур 1 площею 5,2 м. кв., тамбур 2 площею 2,2 м. кв., кухня 3 площею 6,0 м. кв., передпокій 4 площею 10,0 м. кв., топочна 5 площею 6,1 м. кв., санвузол 6 площею 2,1 м. кв., кімната 7 площею 18,1 м. кв., кімната 8 площею 10,1 м. кв., кімната 9 площею 11,4 м. кв., коридор 10 площею 5,4 м. кв., а всього загальною площею 76,7 м. кв., а також господарські будівлі та споруди: літня кухня В3, навіс в2, погріб б4, гараж В4, сарай В5, сарай В6, вбиральня В7, сарай (тимчасовий) Г, трубопровід №5, огорожа №6, ворота з хвірткою №7, ворота №8, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаємо наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) - НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) - НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. В. Богомолова