У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ про відмову в відкритті провадження в справі/

15 вересня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ященко Тетяни Олегівни, заінтересована особа: Головне управління Державної казначейської служби, суддя

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду зі скаргою і просить:

- визнати протиправною бездіяльністю старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ященко Т.О. не надіслання на адресу реєстрації боржника: АДРЕСА_1 , постанови про відкриття виконавчого провадження № 67082194 від 08 жовтня 2021 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття провадження № 67082194 від 08 жовтня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 67082194 від 08 жовтня 2021 року.

У відкритті провадження в справі в частині визнання протиправною та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24 червня 2021 року по справі № 640/24491/20 юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

До юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

З наведених норм права слідує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у разі порушення законодавства про звернення громадян та на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Вказаного висновку також дійшов Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2020 року винесеній за результатами розгляду справи № 420/6173/19.

З урахуванням цього постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08 жовтня 2021 року не може бути предметом оскарження в порядку ЦПК України.

Така вимога підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, в відкритті провадження в цій частині має бути відмовлено.

Керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження в частині визнання протиправною та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ященко Тетяни Олегівни, заінтересована особа: Головне управління Державної казначейської служби відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва