КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 376/2236/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/1039/2022Головуючий у суді першої інстанції - Віговський С.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Поліщук Н.В.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 16 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, що належав її чоловікові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . За час свого життя ОСОБА_4 заповіту не залишав. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 77,70 кв.м, житловою площею 55,60 кв.м.

Позивач є спадкоємцем після смерті спадкодавця за законом, згідно ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину у встановлений законом строк.

Окрім позивача, спадкоємцем за законом ще є син спадкодавця ОСОБА_3 , який відмовився від своєї частки спадкового майна на користь матері (а.с. 1-2).

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 16.09.2019 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 77,70 кв.м, житловою площею 55,60 кв.м, що належав її чоловіку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).

В апеляційній скарзі, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволені позову. Вказує, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_2 , яка є суміжною з квартирою сім`ї ОСОБА_5 . Оскаржуваним рішенням визнано право власності на частину квартири, яка входить до складу квартири АДРЕСА_2 .

Зазначає, що будь-якого будинку АДРЕСА_1 в користуванні, володінні та розпорядженні померлого ОСОБА_4 на день його смерті не було. Зазначений в рішенні Сквирського районного суду Київської області від 16.09.2019 житловий будинок АДРЕСА_1 фактично є квартирою АДРЕСА_3 .

Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.2021 спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не являвся власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на вказаний об`єкт виникло у ОСОБА_2 25.11.2019 на підставі оскаржуваного рішення (а.с. 24-26).

12.04.2021 ОСОБА_3 подано відзив, в якому посилається на те, що оскаржуючи рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 не взяла до уваги документ (технічний паспорт), підтверджуючий технічні характеристики квартири № 1 на момент ухвалення рішення від 16.09.2019, для з`ясування, які приміщення розташовані в будинку АДРЕСА_1 станом на 16.09.2019 та складали квартиру № 1 , та підтвердження того, що саме вказане особою спірне приміщення було виділено скаржнику в натурі і входить в ј частину квартири № 1 , співвласником якої являється саме вона відповідно до дублікату Договору міни № 1128 від 18.05.1994, виданого 24.01.2004. Частки співвласників не виділені в натурі та тому не можливо стверджувати, що частка скаржника входить до спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, відомості з Державного реєстру речових прав нерухомого майна від 21.10.2020 не містять інформації про складові частини нерухомого майна (квартири № 1 ), в тому числі і про додаткові відомості про прибудови «а2», «а3» до будинку АДРЕСА_1 , тоді як такі прибудови значаться з 2006 року за квартирою АДРЕСА_1 у цьому ж будинку та використовуються по даний час сім`єю ОСОБА_5 (а.с. 61-62).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.05.2021 провадження у справі зупинено, в зв`язку з наданою інформацією про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до залучення до участі у справі її правонаступника

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.01.2022 залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

В судовому засіданні особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем визнано позов, і таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого Сквирським РВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Київській області від 06.03.2018 року, за актовим записом № 56.

Спадкодавець заповіту не залишав.

Позивач зазначала, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 77,70 кв.м., житловою площею 55,60 кв.м.

Окрім позивача, є ще спадкоємець за законом, це син спадкодавця - ОСОБА_3 , який відмовився від своєї частки спадкового майна на користь позивача, та не заперечував проти того, щоб житловий будинок в цілому успадкувала вона, про що подав до суду відповідну заяву.

При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було роз`яснено про умови прийняття спадщини передбачені ст. 1273 ЦК України, крім того зазначивши про подачу до нотаріуса передбачених законом оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, та повідомлено, що оформити спадщину нотаріально вона не має змоги, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у формі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, отримати дублікат якого позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч. 4 ст. 25 та ч. 11 ст. 346 ЦК України, згідно яких право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно інформаційного листа КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №3319 від 17.11.2020 спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , являвся власником 1/4 частини житлової квартири АДРЕСА_3 . Іншими співвласниками вказаної квартири являються ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6

02.11.2020 до виконавчого комітету Сквирської міської ради надійшла заява гр. ОСОБА_1 , в якій вона просила направити комісію по розгляду земельних спорів та інших звернень, які потребують вивчення на місцевості на території Сквирської міської ради у зв`язку із тим, що її сусідка ОСОБА_2 (померла) під час оформлення документів на свою квартиру фактично відібрала одну з її кімнат, а вхід до неї замурувала.

24.09.2020 з виїздом на місцевість комісією розглядалася заява ОСОБА_2 від 16.09.2020 (вх. № 1100) щодо непогодження суміжними власниками (користувачами) меж земельної ділянки заявниці.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 190455704 від 27.11.2019, ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 55,6 кв.м., з прибудовами а2, аЗ та складовими частинами об`єкта нерухомого майна гараж (Б1), будівля, сарай (В1), погріб (Г1), споруда, огорожа (І).

Підставою виникнення права власності ОСОБА_2 є рішення Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/2236/19 від 16.09.2019 та Технічний паспорт, виданий 20.09.2019 ФОП ОСОБА_7 .

На підставі проведеного огляду, комісією було складено Акт № 01 від 03.11.2020, в якому звертає увагу на те, що до Сквирського районного суду Київської області зверталася мешканка квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , а право власності в порядку спадкування за законом згідно рішення суду визнано вже на житловий будинок АДРЕСА_1 , який нібито належав чоловікові позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.08.2017 № 94755091 встановлено, що ОСОБА_1 (1/4), ОСОБА_8 (1/4), ОСОБА_8 (1/4) та ОСОБА_9 (1/4) є власникам квартири АДРЕСА_2 , загальна площа 83,6 кв.м., житлова площа 63,4 кв.м.

За результатами вивчення Технічного паспорта, виготовленого ФОП ОСОБА_7 від 20.09.2019 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та Технічного паспорта, виготовленого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 04.01.2004 на квартиру АДРЕСА_2 комісією встановлено, що будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_1 фактично є однією будівлею.

Крім того, кімната 1-1 зазначена в Плані будинку садибного та типу АДРЕСА_1 та кімната -4 зазначена в поетажному плані на квартиру АДРЕСА_2 фактично є однією і тією самою кімнатою.

Вхід у вказану кімнату замуровано власниками колишньої квартири АДРЕСА_3 , яка за рішенням Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/2236/19 від 16.09.2019 стала частиною будинку АДРЕСА_1 , а відтак доступ власників квартири № 1 до цієї кімнати обмежено.

На підставі зазначених обставин, комісією було встановлено, що кімната 1-1 зазначена в Плані будинку садибного типу АДРЕСА_1 та кімната -4 зазначена в Поетажному плані на квартиру АДРЕСА_2 фактично є однією кімнатою та за документами наявна і в квартирі АДРЕСА_2 і в будинку АДРЕСА_1 .

Доступ до кімнати обмежений з боку будинку АДРЕСА_1 (колишньої квартири АДРЕСА_3 ) та замурований цеглою.

Отже, з огляду на те що спірна кімната зазначена у технічному паспорті від 03.10.2006, та перебуває у власності сім`ї ОСОБА_10 , а також зазначена і у технічному паспорті від 20.09.2019 та перебуває у власності сім`ї ОСОБА_5 , і нотаріальних документів переходу кімнати з власності сім`ї ОСОБА_10 на користь сім`ї ОСОБА_5 у справі відсутні, то апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції не досліджувалось питання належності спірної кімнати, не залучалось до участі у справі ОСОБА_1 , для повного з`ясування обставин справи, що призвело до порушення майнових прав останньої, тому зазначені обставини є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 16 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 26 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

Н.В. Поліщук