Справа № 132/4459/18
Ухвала

Іменем України

08 лютого 2022 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді - Ставнійчук С.В.,

при секретарі - Лисюк О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Калинівка Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Калинівська «Сільгосптехніка» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемешівка Агро Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мельниківська сільська рада Немирівського району Вінницької області про визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткової угоди,

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Калинівська «Сільгосптехніка» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемешівка Агро Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мельниківська сільська рада Немирівського району Вінницької області, в якій позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 30.03.2017 року, кадастровий номер :02:001:0084, розміром 2,1806 га, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Лемешівка Агро Плюс»; визнати укладеною додаткову угоду №1 від 27.06.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 07.09.2011 року №349, зареєстрований у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області 04.07.2012 року за № 05150, про оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0084 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сальницької сільської ради, Калиінвського району Вінницької області розміром 2,1806 га.

18.01.2022 року за Вх.№ 424 від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про зміну предмету позову.

В заяві представник позивача ОСОБА_2 вказує, що в даній справі розглядається позов про визнання договору оренди землі недійсним.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 07.09.2011 року № 349, укладеного між позивачем та ОСОБА_3 , остання передала, а позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Калинівська «Сільгосптехніка» отримав в оренду земельну ділянку розміром 2,1806 га, кадастровий номер :02:001:0084, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сальницької сільської ради Хмільницького (колишній Калинівський) району Вінницької області. Відповідно до проекту розпаювання земель колективної власності по Сальницькій сільській раді дана земельна ділянка значиться під № 89. Першочерговий договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області 04.07.2012 року за № 05150. Відповідно до даного договору він укладений строком на 5 років. Строк дії договору закінчився 04.07.2017 року. В червні 2017 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 померла, а спадкові права щодо права власності на її земельну ділянку, оформив на себе її син, відповідач по справі - ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Сальницької сільської ради від 30.06.2017 року №2025. Відповідачу ОСОБА_1 було надіслано лист №37 від 28.06.2017 року, разом із додатковою угодою №1 від 27.06.2017 року до першочергового договору оренди землі, якого відповідач отримав 07.07.2017. Однак відповідач додаткову угоду не підписав і відповіді, щодо причин її не підписання не надав.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.08.2017 року № 95117877, позивачу стало відомо, що земельна ділянка, яка перебувала в оренді у останнього згідно першочергового договору, до закінчення його строку, була передана ОСОБА_1 в оренду ТОВ "Лемешівка Агро Плюс" згідно договору оренди від 30.03.2017 року, право на яке було зареєстроване Мельниківською сільською радою 01.04.2017 року, на строк 7 років.

Відповідно до п.39 першочергового договору перехід права власності земельної ділянки до третьої особи не є підставою для зміни умов та розірвання цього договору, тобто відповідачем фактично було змінено умови першочергового договору, шляхом укладення оскаржуваного договору, внаслідок чого право оренди перейшло до іншого орендаря, при цьому право оренди, яке було зареєстровано на підставі першочергового договору оренди, на момент укладення оскаржуваного договору, припинено не було.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання оскаржуваного договору недійсним.

Відповідач ОСОБА_1 , після відкриття провадження по справі, з метою уникнення поновлення договору оренди з позивачем, звернувся до землевпорядної організації із заявою про поділ орендованої земельної ділянки на дві земельні ділянки.

ТОВ "Віатера" було виготовлено технічну документацію із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0084 на дві рівноцінні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0256 та :02:001:0257.

Дані земельні ділянки були зареєстровані в ДЗК 21.08.2019 року, що підтверджується витягами з ДЗК про ці земельні ділянки. В подальшому новостворені земельні ділянки були передані в оренду Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемешівка Агро Плюс» згідно договорів оренди землі від 03.10.2019 року, які в подальшому між сторонами були припинені і відповідач ОСОБА_1 передав новостворені земельні ділянки в оренду ФГ "Лемешівка-Агро" згідно договорів оренди від 05.10.2020 року, що підтверджується відомостями з державного реєстру прав власності на нерухоме майно та про реєстрацію іншого речового права, відповідно до інформації від 16.01.2022 року.

Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки б/н від 30.03.2017 р., укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемешівка Агро Плюс» є недійсним, а також є недійсними договори оренди від 05.10.2020 року на новостворені земельні ділянки, укладені між ОСОБА_1 та ФГ «Лемешівка -Агро».

Відповідно до першочергового договору оренди земельна ділянка була передана позивачу, шо підтверджується актом прийому-передачі об`єкта оренди від 07.09.2011 року, а також по цьому договору позивач набув в установленому законом порядку право оренди, що підтверджується вчиненням відповідного запису в Державному реєстрі земель. Тому право оренди на цю ділянку виникло у позивача ще 04.07.2012 року і до цих пір воно не припинено, як і не було припинено термін дії першочергового договору оренди, який діяв до 04.07.2017 року, а тому зобов`язання по цьому договору повинно виконуватися відповідно до ст.526 ЦК України.

Враховуючи те, що державна реєстрація права оренди на земельну ділянку ОСОБА_1 , була зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемешівка Агро Плюс» 01.04.2017 року, тому вважається, що ця земельна ділянка передана останньому, хоча ця земельна ділянка не може і не могла бути передана згідно оскаржуваного договору, так як вона вже була передана по першочерговому договору, що підтверджується відповідним доданим до цього договору актом приймання-передачі об`єкта оренди, а також на даний час знаходиться в користуванні у позивача, що підтверджується довідкою Сальницької сільської ради від 28.11.2018 року та відомостями про наявність земельних ділянок у користуванні позивача за 2017 рік.

Оскаржуваний позивачем договір оренди землі є недійсним, у зв`язку з цим він не створює ніяких юридичних наслідків, в тому числі і поділ земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки та укладення на них договорів оренди землі від 05.10.2020 року з ФГ "Лемешівка-Агро", тому договори оренди укладені між позивачами від 05.10.2020 року суперечать чинному законодавству.

Враховуючи, що внаслідок поділу первісної земельної ділянки не відбулося фактичне виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, а саме первісної земельної ділянки, відомості про земельну ділянку та її кадастровий номер постійно зберігаються у Державному земельному кадастрі, що також підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 30.09.2019 року, незалежно від скасування державної реєстрації, що дає можливість ідентифікувати земельну ділянку та відновити її попередній речовий стан, належним способом захисту інтересів позивача є скасування записів про державну реєстрацію новоутворених земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Поземельній книзі, поновлення запису про державну реєстрацію первісної земельної ділянки у Поземельній книзі. Оскільки новостворені земельні ділянки, що утворилися внаслідок поділу первісної земельної ділянки повинні бути повернуті у користування позивача у первісному стані, внаслідок чого розмір та конфігурація належних ОСОБА_1 земельних ділянок повинна бути приведена в межі та розмір первісної земельної ділянки, тому відповідні зміни необхідно внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру.

Тому представник позивача ОСОБА_2 просить:

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 30.03.2017 року, кадастровий номер :02:001:0084, розміром 2,1806 га, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Лемешівка Агро Плюс";

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №1 від 05.10.2021 року, кадастровий номер :02:001:0256, розміром 1,0903 га, який укладений між ОСОБА_1 та ФГ "Лемешівка Агро Плюс";

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №1 від 05.10.2021 року, кадастровий номер :02:001:0257, розміром 1,0903 га, який укладений між ОСОБА_1 та ФГ "Лемешівка Агро Плюс";

скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0256 - номер запису про інше речове право: 38964260 від 28.10.2020 року, внесений державним реєстратором Мельник І.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 54903323 від 02.11.2020 року;

скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0257 - номер запису про інше речове право: 38965003 від 28.10.2020 року, внесений державним реєстратором Мельник І.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 54904825 від 02.11.2020 року;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0256, розміром 1,0903 га, яка розташована на території Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0257, розміром 1,0903 га, яка розташована на території Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області;

скасувати у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0256 запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування;

скасувати у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0257 запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування;

визнати, додаткову угоду №1 від 27.06.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 07.09.2011 року №349, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області 04.07.2012 року, за № 05150, про оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0084, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області, розміром 2,1806 га викладену в новій редакції.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача заяву про зміну предмета позову підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Лемешівка Агро Плюс» - адвокат Аваєва Н.В. проти задоволення заяви заперечила.

Відповідач ОСОБА_1 щодо заяви представника заперечив, просив відмовити у прийнятті заяви про зміну предмета позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мельниківської сільської ради Немирівського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Дослідивши заяву про зміну предмета позову, заслухавши учасників, суд приходить до наступного.

Відповідно положень ч. 3ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно із п. 3, 4 ч. 2ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб.

Водночас під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьоїстатті 46 Господарського процесуального кодексу, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України - до закінчення підготовчого засідання позивач має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви(постанова Верховного Суду від 09.07.2020 № 922/404/19).

Також збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог(постанова Верховного Суду від 22.07.2021 № 910/18389/20).

Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Із заяви про зміну предмета позову встановлено, що представником позивача фактично було подано заяву, яка містить окремі додаткові вимоги, які водночас заявлені до інших осіб, які не є учасниками справи: ФГ «Лемешівка Агро», тобто, позивач фактично має намір змінити і предмет і підстави позову, оскільки первісні позовні вимоги залишились незмінними, а заявлені додаткові матеріально-правові вимоги, що грунтуються на фактичних та юридичних підставах, не заявлених позивачем в первісному позові.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заява представника позивача про зміну предмету позову не відповідає вимогамст.49 ЦПК України, оскільки представник позивача змінює не тільки предмет, але й підстави позову і її слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст.49,258,260,261,353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Калинівська «Сільгосптехніка» - Катричу П.С. у прийнятті заяви про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Калинівська «Сільгосптехніка» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемешівка Агро Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мельниківська сільська рада Немирівського району Вінницької області про визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткової угоди.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із вищевказаною позовною заявою на загальних підставах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.02.2022

Суддя: С.В. Ставнійчук