ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1317/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №694/504/22 Категорія: 310020000 Сакун Д. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О. М., Вініченка Б. Б., Бородійчука В. Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Полежаки Володимира Федоровича в інтересах відповідача ОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Глимбоцької К.О., звернувся до місцевого суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 року у справі 694/663/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з 26.05.2020 року.

Під час розгляду справи позивач не мав можливості подати відзив, тому суд при розгляді справи не оцінив його майновий стан у повному обсязі. На даний час матеріальний стан позивача змінився так, як на його утриманні також перебуває ще одна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружина ОСОБА_6 , яка на даний час перебуває у декретній відпустці.

Також вказав, що на утриманні позивача перебувають батьки пенсійного віку. На даний час він не має стабільного заробітку, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Тому ОСОБА_2 не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі і просив суд зменшити їх з 1/2 до 1/3 частини усіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття..

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2022 року позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов, місцевий суд встановив вказав, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 року розмір стягуваних з нього аліментів становить половину його заробітку, що безумовно є тягарем для позивача, враховуючи, що він тепер має обов`язок по утриманню іншої дитини.

Рішення суду оскаржено представником відповідачки - адвокатом Полежакою В.Ф. в апеляційному порядку як незаконне та необґрунтоване.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, але приховав інформацію від суду та не повідомив суд про збільшення його доходів та те, що він має постійний дохід з двох джерел - медичної лабораторії «ДІЛА» та отримує виплати як військовослужбовець.

Апелянт вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як було встановлено, у позивача по справі, який є платником аліментів народилась друга дитина, тобто змінився його матеріальний стан.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану не відповідають дійсності, так як ОСОБА_2 підтвердив те, що на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також в матеріалах справи є відомості (розрахунок) Звенигородського відділу ДВС у Звенигородському району, що в ОСОБА_2 станом на 01.08.2022 наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 192604,90 грн., що свідчить про певні матеріальні складнощі у платника аліментів.

Разом із тим, було встановлено, що розмір аліментів який стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей становить Ѕ (половину) його доходів на місяць, що безумовно є тягарем для позивача, враховуючи, що він має обов`язок по утриманню іншої дитини.

При цьому, аліменти у розмірі 1/3 частини доходу позивача, судова колегія вважає достатнім для належного матеріального забезпечення двох дітей, який дозволить підтримувати рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку обох дітей.

Доводи апелянта, що у позивача покращився матеріальний стан, оскільки він призваний на службу до ЗСУ та отримує там виплати, апеляційний суд оцінює критично, та вважає, що відповідачем не надано підтверджуючих даних про його доходи під час проходження військової служби.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції дійшов вірного висновку, що зменшення розміру аліментів до 1/3 частини доходів позивача відповідатиме вимогам ст. 182 та ч.5 ст. 183 СК України щодо розміру аліментів на двох неповнолітніх дітей.

Рішення суду є законне та обґрунтоване і підстав для його зміни чи скасування не має.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Полежаки Володимира Федоровича в інтересах відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді