Справа № 496/6361/21
Провадження № 2/496/228/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Комашко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.2021 року по справі №496/2846/20, а саме: стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду про зменшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі, який на даний час розірвано рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2014 року. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.02.2021 року Біляївським районним судом Одеської області було прийнято заочне рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2318 грн, починаючи з 20.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного заочного рішення було видано виконавчий лист №496/2846/20, за яким з нього стягуються аліменти на утримання доньки у вказаному розмірі. Водночас, 13.08.2008 року Овруцьким районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист №2-264/08 про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.10.2007 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час по виконанню виконавчих лисів №496/2846/20 та №2-264/08 у нього виникли заборгованості. Його щомісячний дохід складає 1935 грн 41 коп., що є розміром пенсії, яку він отримує по 3-й групі інвалідності, захворювання якої пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, а також допомогу внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 415 грн 80 коп., яка виплачується через 1 місяць в рік, тобто 6 разів на рік. Він також отримує державну та соціальну матеріальну допомогу (субсидію), яка не відноситься до його доходу чи заробітку, оскільки нараховується лише в зимовий період пори року саме для сплати за використання газопостачання та електроенергії. У зв`язку з великою заборгованістю по сплаті аліментів на його рахунок в банку накладено арешт, тому він навіть не має можливості скористатись грошовими коштами (субсидією) для сплати комунальних послуг. На даний час він ніде не працює, не є приватним підприємцем, є інвалідом 3-ї групи, захворювання, якої пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Також, основною причиною подання даної позовної заяви є той факт, що йому постійно необхідне лікування, яке полягає у придбанні ліків. Враховуючи складну економічну ситуацію в Україні, щомісячне зростання цін на комунальні послуги, продукти харчування, одяг та інше, приймаючи до уваги стягувані з нього аліменти у розмірі ј частини від заробітку на іншу дитину, а також витрати на лікування, а тому коштів, які залишаються на його проживання, йому не вистачає, у зв`язку з чим він змушений звернутись з даним позовом до суду. Зазначає, що він не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, але в значно меншому розмірі, а саме в сумі 1500 грн, щомісячно, оскільки, на його думку, саме така сума буде відповідати нормам та розміру, передбаченому ст. 183 СК України.

В свою чергу, від представника відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. При цьому посилається на те, що доводи позивача про єдине джерело його доходу є пенсія по інвалідності у розмірі 1935 грн 41 коп. та допомога внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка виплачується державою 6 разів на рік у розмірі 415 грн 80 коп., не заслуговують на увагу, оскільки в якості доказів цьому позивач надав копію індивідуальної відомості з ПФУ щодо розміру отриманого доходу, показники якого зараховуються до розміру пенсії за період 2012-2015 р.р. Натомість, рішення суду про стягнення аліментів з позивача було винесено Біляївським районним судом Одеської області 26.02.2021 року справа №496/2846/20, тобто поза межами періоду за який позивачем надавалась копія індивідуальної відомості з ПФУ, а тому вказаний доказ не може бути врахований судом під час розгляду справи. Крім того, позивач у якості доказів надав суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених йому доходів за період 2 квартал 2021 3 квартал 2021 року, із якої вбачається, що в серпні 2021 року він отримав дохід від надання майна в лізинг від ТОВ «БАЛЬЗАК» у розмірі 5947 грн 82 коп. При цьому інформація стосовно отриманого доходу з вересня 2021 року до моменту надання відзиву на позовну заяву позивачем до суду надана не була, у зв`язку з чим неможливо встановити рівень його доходу за вказаний період або його відсутність. Представник відповідачка зазначає, що позивач є власником 4 земельних ділянок, які на підставі договорів оренди від 16.10.2018 року передані у тимчасове користування ТОВ «Бальзак» строком на 7 років, а саме до 16.10.2025 року. Таким чином, позивач, окрім пенсії, отримує дохід від надання 4 земельних ділянок в оренду. Доводи позивача про те, що він є інвалідом 3 групи не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки вказану групу інвалідності він має вже протягом 10 років, що вказує на той факт, що стан його здоров`я на момент подання позовної заяви суттєво не порушився, а захворювання є загальним та стійким. Позивач є працездатною особою та зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Третя група інвалідності є робочою, а тому позивач не позбавлений права та можливості працевлаштуватися або встати на облік до Центру зайнятості для отримання соціальних виплат по безробіттю. Також, позивач користується автомобільним транспортом, який зареєстрований на його матір, про що свідчать відкриті виконавчі провадження щодо стягнення штрафів за порушення ПДР. Виходячи із зазначеного, позивач має витрати, які значно перевищують його зазначений у позовній заяві дохід. Представник відповідачки також зауважує, що до Овруцького районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт стосовно позивача за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України (крадіжка), справа №286/473/22. Більш того, позивач з моменту винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини, не здійснив жодної виплати, він усіляко уникає будь-якого спілкування з дитиною та не дбає про її добробут. Стягнення з позивача на користь його колишньої дружини ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 також не може слугувати підтвердженням зміни його матеріального чи сімейного стану, як наслідок підставою для зменшення розміру аліментів, так як стягнення аліментів відбувається на підставі виконавчого листа №2-264/08, виданого Овруцьким районним судом Житомирської області 13.03.2008 року, тобто на момент винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 вже відбувалось стягнення з позивача за вказаним виконавчим документом. При цьому, позов про зменшення розміру аліментів пред`явлено лише до ОСОБА_2 та не подано позову до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання іншого сина позивача, що, у свою чергу, ставить їхніх дітей у нерівне становище.

19.07.2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, в якій він просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі та зменшити розмір утримуваних з нього аліментів. При цьому на твердження представника відповідачки про те, індивідуальна відомість з ПФУ не може бути доказом в суді, оскільки показує період його доходу з 2012-2015 р.р., тобто поза межами періоду за який надавалась довідка, роз`яснює, що довідка ПФУ форми ОК-5 як раз таки і відображає наявність або відсутність отримання доходу та сплату з нього страхових внесків, тому якщо він не працює, то і доходи в даній довідці будуть відсутні, з огляду на що вона є належним доказом у справі. А щодо періоду, то мова йде не про оскарження рішення суду від 26.02.2021 року, а подання позову у зв`язку з виникненням скрутного матеріального становища та погіршення стану здоров`я на даний час. Щодо надання майна (земельних ділянок) в лізинг вважає, що на сьогоднішній день отримання суми у розмірі 5947 грн 82 коп. від оренди майна саме в 1 рік, а не кожного місяця є незначним розміром. Якщо б він отримував вказану суму кожного місяця, то вона була б відображена у довідці про доходи. Щодо доводів представника відповідачки про ненадання ним інформації про доходи за період з вересня 2021 року по день складання відзиву на позову заяву зазначає, що позовна заява була направлена до суду 17.12.2021 року, а довідку з ДПС України можливо отримати тільки після 25.02.2022 року. Що стосується його групи інвалідності, строк якої встановлено до 01.05.2023 року пояснює, що позов подано ним майже за півтора роки до закінчення цього строку, що є немаленьким терміном. Групу інвалідності йому постійно продовжують. Твердження представника відповідачки про його стабільний і непорушний стан здоров`я спростовується медичною документацією, долученою до позовної заяви, яка підтверджує той факт, що він постійно лікується. Працевлаштуватись він не має можливості, оскільки на даний час відсутні вакансії щодо офіційного працевлаштування. Користування автомобілем (якого вже немає) не підтверджує його стабільний заробіток або будь-який заробіток. Щодо кримінального провадження, яке перебуває в Овруцькому районному суді, нібито, відносно нього, взагалі є наклепом на його честь та гідність, оскільки ця інформація не достовірна і повністю не перевірена представником відповідача, а взята лише з того факту, що там вказано однакове ПІБ, але то взагалі інша особа і він ніякого відношення до неї не має. Також дана інформація нічим не підтверджується документально. Вважає, що стягнення з нього аліментів на іншу дитину, виникнення скрутного матеріального становища та погіршення стану його здоров`я на момент подання позову є безпосередніми підставами для задоволення його позовних вимог.

11.08.2022 року від представника відповідачки до суду надійшло заперечення, в якому вона просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому зауважила, що з довідки з ПФУ про розмір отриманого доходу, показники якого зараховуються до розміру пенсії за період з 2012-2015 р.р., неможливо встановити відомості про дохід позивача за 2016-2022 р.р., а тому встановити факт відсутності доходу з наданого доказу не вбачається можливим для повного та всебічного розгляду справи, і як наслідок, ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення. Представник відповідачки вважає, що позивач не підтвердив погіршення свого майнового стану належними та допустимими доказами. Більш того, майновий стан позивача з 2018 року значно покращився, оскільки у його власність перейшли 4 земельні ділянки, які він здає в оплатну оренду юридичній особі строком на 7 років. Окрім того, позивач отримує пенсію по інвалідності. Доводи позивача про те, що він отримує орендну плату від ТОВ «Бальзак» один раз на рік, а не кожного місяця, не заслуговують на увагу, оскільки позивач не надає до суду ані копії договорів оренди 4 земельних ділянок, які були укладені з ТОВ «Бальзак» 16.10.2018 року, ані виписок з банківських рахунків за період з 17.12.2021 року по 28.07.2022 рік. Доводи позивача про неможливість працевлаштуватись спростовуються інформацією на офіційному сайті Державного центру зайнятості станом на 02.08.2022 року в населеному пункті м. Овруч Житомирської області, де опубліковано 20 вакансій для працевлаштування безробітних. Окрім цього, позивач має право відповідно до ст. ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу. Представник відповідачки наголосила, що позивач, як батько, має право укласти нотаріально посвідчений договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, а саме на одну із 4 земельних ділянок, які належать йому на праві власності. Наприкінці представник відповідачки зауважила, що при подачі позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі, встановленому чинним законодавством, оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не включає в себе підстав звільнення від сплати судового збору за розгляд справи про зменшення розміру аліментів.

Позивач в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві та відповіді на відзив просив справу розглядати без його участі у зв`язку з дальністю проживання та введенням карантину в країні.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, але направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі через постійні обстріли Одеської області, з позовом не погодилась.

Представник відповідачки в судове засідання не з`явилась, але в запереченні просила справу розглядати без її участі та участі позивачки.

Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя сторін не склалося і заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2014 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.02.2021 року Біляївським районним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2318 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, а саме 20.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7-9).

Постановою старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 12.05.2021 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №496/2846/20, виданого 30.04.2021 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2318 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 20.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Овруцьким відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вбачається, що сукупний розмір заборгованості позивача за виконавчим листом №496/2846/20, виданим 30.04.2021 року Біляївським районним судом Одеської області, за період з липня 2020 року по вересень 2021 року складає 33349 грн 24 коп. (а.с.11-12).

27.10.2021 року начальником Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунку накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 33349 грн 24 коп. (а.с.22).

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2618 гривень, з 1 липня 2744 гривні, з 1 грудня 2833 гривні.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Позивач, як на підставу свого позову про зменшення розміру аліментів, посилається на погіршення свого матеріального стану, потребу у постійному лікуванні, відсутність працевлаштування, а також на стягнення аліментів на іншу дитину.

На підтвердження своїх доводів позивач надав наступні докази:

-копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №302160, згідно якої ОСОБА_1 присвоєно 3 групу інвалідності на строк з 01.04.2018 року по 01.05.2023 року по причині захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с.5);

-копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 6);

-копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого ПФУ 20.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності (3 грп. інвалідність потерпілого від аварії на ЧАЕС) (а.с.6);

-копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є позивач (а.с.13);

-копію виконавчого листа №2-264/08, виданого Овруцьким районним судом Житомирської області 13.03.2008 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2007 року і до 15.11.2023 року, тобто до досягнення дитиною повноліття (а.с.14);

-копію постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овруцького районного управління юстиції від 18.03.2008 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-264/08, виданого 13.03.2008 року Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше визначеного діючим законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2007 року і до 15.11.2023 року, тобто до досягнення повноліття (а.с.15);

-довідку ГУ ДПС у Житомирській області №44046/06-30-55-73-03 від 01.12.2021 року (відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України), згідно якої ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року отримував дохід з таких джерел: державна та соціальна матеріальна допомога; сума відшкодування (внаслідок Чорнобильської катастрофи; надання майна в лізинг від ТОВ «Бальзак» (а.с.16);

-довідку про доходи №0338 1235 9589 6316, згідно якої пенсіонер ОСОБА_1 перебуває на обліку в Овруцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області та за період з вересня 2020 року по серпень 2021 року отримав пенсію у загальному розмірі 14360 грн 37 коп. (а.с.17);

-довідку Пенсійного фонду України форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу), яка містить розмір отриманого ОСОБА_1 доходу для пенсії, а також страховий стаж за період з 2012 року по 2015 рік (а.с.18);

-витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.12.2021 року, згідно якого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 припинена підприємницька діяльність 14.02.2012 року (а.с.19-20);

-довідка виконавчого комітету Овруцької міської ради №1885 від 01.12.2021 року про те, що ОСОБА_1 не є членом особистого селянського господарства в Овруцькій ОТГ (а.с.21);

-лист Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №24161 від 02.12.2021 року, з якого вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №6736609 з примусового виконання виконавчого листа №2-264/08 виданого 13.03.2008 року Овруцьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше визначеного діючим законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2007 року і до 15.11.2023 року, тобто до досягнення повноліття (а.с.23);

-копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №543 від 11.05.2018 року, виданої Обласним МСЕК №1, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючому в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, за професією юрист, не працюючому, який має третю групу інвалідності по причині захворювання, пов`язаного з випливом аварії на ЧАЕС строком на 10 років, рекомендовано до 11.05.2023 року пройти стац. лікування у пульмонолога, здійснювати профілактичні заходи в поліклініці по місцю проживання та проводити медичне спостереження у пульмонолога. ОСОБА_1 рекомендовано раціональне працевлаштування у звичайних умовах виробництва з наданням відповідних умов праці (поновлення трудової діяльності інваліда за колишньою або за новою професією) та протипоказана важка фізична праця, робота з пилом та токсичними речовинами, а також праця в несприятливих умовах (а.с.24);

-копія виписки №282 із медичної карти хворого, згідно якої ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги» з 24.06.2020 року по 03.07.2020 року з діагнозом, в тому числі, бронхіальна астма (а.с.25);

-копія виписки №83 із медичної карти хворого, згідно якої ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні в КНП «Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги» з 29.01.2020 року по 07.02.2020 року з діагнозом, в тому числі, бронхіальна астма (а.с.26);

-копія виписки №12 із медичної карти хворого, згідно якої ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні на дому з 27.08.2021 року по 03.09.2021 року з діагнозом, в тому числі, бронхіальна астма (а.с.27).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідачки надала суду наступні докази:

-витяг з автоматизованої системи виконавчих провадження, з якого вбачається стан виконавчих проваджень, відкритих щодо боржника ОСОБА_1 (а.с.43-44);

-дві однакові інформаційні довідки №329- від 21.05.2022 року, згідно яких ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 1-1541 від 10.10.2018 року належить земельна ділянка, площею 1,359 га, кадастровий номер :09:000:0082, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Черепинської с/ради Овруцького р., Житомирської обл., яку він, у відповідності до договору оренди землі б/н від 16.10.2018 року, надає в оренду ТОВ «Бальзак», строком до 16.10.2025 року (а.с.45-46, 47-48);

-інформаційну довідку №329- від 21.05.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 1-1548 від 10.10.2018 року належить земельна ділянка, площею 1,3546 га, кадастровий номер :09:000:0081, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Черепинської с/ради Овруцького р., Житомирської обл., яку він, у відповідності до договору оренди землі б/н від 16.10.2018 року, надає в оренду ТОВ «Бальзак», строком до 16.10.2025 року (а.с.49-50);

-інформаційну довідку №329- від 21.05.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 1-1549 від 10.10.2018 року належить земельна ділянка, площею 1,3162 га, кадастровий номер :10:000:0087, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кирданівської с/ради Овруцького р., Житомирської обл., яку він, у відповідності до договору оренди землі б/н від 16.10.2018 року, надає в оренду ТОВ «Бальзак», строком до 16.10.2025 року (а.с.51-52);

-скріншот із сайту державного центру зайнятості про наявність вакансій в населеному пункту Овруч (а.с.70).

Згідно положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ч. ч. 1, 2 ст. 89 вказаного Кодексу встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом та зазначивши обставин, які, на його погляд, є підставою для зменшення розміру аліментів, надав суду докази, які ніяким чином не підтверджують зміну його матеріального стану або ж погіршення його здоров`я, оскільки зазначені обставини вже існували на момент ухвалення Біляївським районним судом Одеської області заочного рішення від 26.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 . Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.2021 року набрало законної сили, судом першої інстанції за заявою відповідача не переглядалось та до суду апеляційної інстанції не оскаржувалось.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан та стан його здоров`я на момент звернення до суду із даним позовом є відмінним від його матеріального стану та стану здоров`я, який існував на час винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання малолітньої дитини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно є інвалідом 3 групи та страждає на бронхіальну астму, однак такий стан здоров`я позивача існував на час розгляду справи про стягнення з нього аліментів, тож відсутні правові підстави, передбачені ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів, оскільки з урахуванням вимог ст. 192 СК України обставини погіршення здоров`я мають настати після винесення відповідного судового рішення, що в даному випадку не встановлено.

Більш того, наявність у позивача захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, яке тягне за собою встановлення 3 групи інвалідності, не є підтвердженням його непрацездатності, оскільки 3 група інвалідності встановлюється тим особам, хто здатен працювати в полегшених умовах.

Відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності людей з інвалідністю в Україні», з метою реалізації творчих і виробничих здібностей людей з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Таким чином, доводи позивача про наявність у нього 3 групи інвалідності, яка встановлюється працездатним особам, не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, як обставина погіршення стану здоров`я.

Та обставина, що позивач за період з 27.08.2021 року по 03.09.2021 року, тобто вже після ухвалення судового рішення, знаходився на стаціонарному лікуванні на дому не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивач знаходився в лікарні в тяжкому стані та потребував довготривалої реабілітації. Вказана виписка не містить протипоказань або свідчень про втрату можливості чи будь-яких обмежень працювати. Крім того, дана обставина є одноразовою, а не триваючою.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що він не може офіційно працевлаштуватись, оскільки відсутні вакансії, так як вони є голослівними та спростовуються наданим представником відповідача скріншотом із сайту державного центру зайнятості про наявність переліку вакансій в населеному пункту Овруч, де мешкає позивач.

Довідку виконавчого комітету Овруцької міської ради №1885 від 01.12.2021 року про те, що позивач не є членом особистого селянського господарства в Овруцькій ОТГ, як доказ, достатній для ухвалення рішення про зменшення розміру аліментів, суд до уваги не приймає, оскільки вказана довідка не може беззаперечно свідчити про те, що він не є членом особистого селянського господарства поза межами території вказаної територіальної громади.

Водночас, суд приймає на уваги наявність у позивача, принаймні, трьох земельних ділянок, які він напротязі багатьох здає в оренду та отримує від цього дохід.

Наявність заборгованості по сплаті аліментів, на яку вказує позивач, також не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд вважає, що за будь-яких умов розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання малолітньої доньки не є завищеним і таким, що негативно впливає на платника аліментів, оскільки є меншим мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у 2022 році, а тому, на думку суду, зменшення його розміру не буде відповідати найкращим інтересам дитини та може призвести до погіршення рівня її життя. Наявність у позивача на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, виходячи з того, що доказів зміни матеріального становища у зв`язку з даною обставиною позивач не надав, а також обов`язок утримання доньки сторін не може ставитися в залежність від факту наявності у позивача інших дітей, оскільки обов`язок по утриманню батьками дітей до досягнення тими повноліття є абсолютним.

Батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.

В свою чергу, позивачем не доведено, що розмір аліментів, до якого він просить їх зменшити, буде достатнім для повноцінного та гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи всі встановлені обставини справи, беручи до уваги вік дитини, розмір витрат на її утримання та навчання, належний розвиток, матеріальний стан платника аліментів, наявність у нього на утриманні іншої дитини, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання малолітньої доньки, з врахуванням істотного здорожчання вартості усіх груп товарів для дітей, інфляційних процесів, наразі не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини.

Окрім того, з урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку встановлений судом розмір аліментів є справедливим.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки його матеріальне становище погіршилося до такого рівня, що він не в змозі сплачувати аліменти в раніше визначеному розмірі, а також не доведено те, що його стан здоров`я не дозволяє йому працевлаштуватись, а зменшення розміру аліментів, як наслідок, не суперечитиме інтересам дитини, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних слід відмовити, у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 141, 181, 182, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення складено 10.10.2022 року.

Суддя Л.О. Пендюра