Провадження №2/760/6060/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконними та скасування рішень житлової комісії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21.07.2021 р. звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій просить:

визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення житлової комісії Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління №2 від 30.09.2020 року в частині зняття з квартирного обліку з 30.09.2020 року та виключення зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов;

визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 30.09.2020 року за № 93/1 в частині зняття з квартирного обліку з 30.09.2020 року та виключення зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов;

зобов`язати відповідача Міністерство оборони України прийняти рішення про поновлення на квартирному обліку та включення до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 30.09.2021.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Міністерства оборони України посилається на наступне.

Позивач зазначає, що проходив військову службу в Північному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінні.

Згідно протоколу засідання житлової комісії Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 18.10.2019 року за №6, житловою комісією прийнято рішення: відповідно до вимог пункту 10 розділу VІІ «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380, надано підполковнику ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири особи житлове приміщення для постійного проживання шляхом виключення службового житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (2-х кімнатна службова квартира житловою площею 41,5 кв.м.) із числа службового та надання йому статусу житла для постійного проживання із подальшим його зняттям з квартирного обліку.

Відповідно до витягу з наказу начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 23.10.2019 року за №171, затверджено Протокол житлової комісії № 6 від 18.10.2019.

Наказом Міністерства оборони України від 31.08.2020 року за №305, припинено юридичну особу - Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управлінні, реорганізувавши його шляхом приєднання до МО України. Визначено МО України правонаступником всіх прав та обов`язків Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Пізніше, зазначає позивач, згідно протоколу засідання житлової комісії Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління №2 від 30.09.2020 року, житлової комісією прийнято рішення - відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.08.2020 №305 та наказу начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління (по стройовій частині) від 30.09.2020 № 212 знято з квартирного обліку з 30.09.2020 та виключено із списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням підполковника ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи (він, дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2., син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3) з 16.05.2008 року (з 03.06.2016 року ( з 03.06.2016 року занесений до списку осіб, які користуються правом на першочергове одержання житла, з 05.10.2012 року у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщення.

Відповідно до витягу з наказу начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 30.09.2020 року за №93/1, затверджено рішення житлової комісії від 30.09.2020 за №2, зняти позивача зі складом сім`ї 4 (чотири) особи з квартирного обліку з 30.09.2020 року та виключити зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням.

Зазначає, що копією витягу із наказу директора Департаменту кадрової політики МОУ від 27.11.2020 року за №208, підтверджується, що позивача - підполковника ОСОБА_1 , звільнено з військової служби в запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий облік і військову службу» ( у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі).

Згідно витягу із наказу начальника Головного управління майна та ресурсів по строковій службі МО України від 10.12.2020 року за №235, позивача - ОСОБА_1 , виключено зі списків особового складу Головного управління майна та ресурсів та всіх видів забезпечення.

При прийнятті рішення №2 від 30.09.2020 року, зазначає позивач, житлова комісія Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління керувалась вимогами абзацу 3 пункту 4 розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщеннями, затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 №380.

Однак, відповідно до п.4 розділу ІІ Інструкції, у разі розформування військової частини житлова комісія військової частини припиняє свою діяльність та передає облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, до визначеного правонаступника.

Позивач вважає, що житлова комісія Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління, замість передачі осіб які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, до визначеного правонаступника, виключила позивача зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням, що суперечить нормам права, зокрема ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», абзацу 2 пункту 4 розділу ІІ Інструкції.

Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.08.2021 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 19.11.2021 р., відкрито провадження в цивільній справі, та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому засідання судом було постановлено на обговорення питання про закриття провадження у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач в судовому засіданні посилався на розсуд суд.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 19 цього Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа.

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 08.06.2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22) дійшла до висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини першої статті 19 КАС України).

Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної.

Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені в позовній заяві вимоги стосуються реалізації позивачем як військовослужбовцем соціальних гарантій забезпечення його і членів його сім`ї житловими приміщеннями, які позивач отримав у зв`язку з проходженням військової служби.

За правилами ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю.

На виконання вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд роз`яснює позивачеві право звернутись з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 19, п. 2 ст. 200, 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконними та скасування рішень житлової комісії, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві право звернутись з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду..

Суддя Кушнір С.І.