Справа № 606/1779/22
Ухвала
07 жовтня 2022 року м. Теребовля
Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,-
ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики. Ціна позову 4000 доларів США.
Одночасно з пред`явленням даного позову позивач ОСОБА_1 заявив про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.
Вивчивши доводи представника заявника, викладені у заяві, а також дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, що стосуються заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову визначені положеннями ч.1ст.150 ЦПК України.
Так, позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1)накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.
Також відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Суд встановив, що предметом позову ОСОБА_1 є стягнення коштів за договором позики від 20.03.2020 року. При цьому згідно з борговою розпискою, долученою до позовної заяви, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 кошти у сумі 4000 доларів США.
Таким чином, виконання у майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач фінансову (грошову) можливість для виконання рішення суду. Відтак, застосування заходу забезпечення позову в межах заявлених позовних вимог безпосередньо пов`язане з предметом позову.
Так як існує обґрунтоване припущення позивача щодо утруднення чи неможливості виконання можливого судового рішення, з метою створення гарантій для належного виконання судового рішення, а також з метою недопущення виникнення умов, за яких рішення суду буде неможливо виконати чи таке виконання буде ускладнене , суд вважає за необхідне заяву позивача задовольнити та забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку.
При розгляді заяви про забезпечення позову, судом враховано докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, те що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовано обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач.
Відповідно до постанови від 14.06.2021, прийнятій у справі № 308/8567/20, Верховний Суд визначив, що заяви про забезпечення позову, подані одночасно із поданням позовної заяви, у разі відповідності їх змісту та форми вимогам, встановленимстаттею 151 ЦПК України, та підсудності таких заяв суду, до якого вони подані згідно вимог частини першоїстатті 152 ЦПК України, мають бути розглянуті по суті у строк, передбачений частиною першоюстатті 153 ЦПК України, незалежно від відкриття провадження у справі за позовною заявою, поданою одночасно із заявою про забезпечення позову.
Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення.
Керуючись ст. 149-154, 157, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Роз`яснити, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.
Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Стягувач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ;
Боржник: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя І.Б. Марціцка