РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2022 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі Лавріненко Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Жмеринка справу за позовом адвоката Колодійчука Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Колодійчук О.В. в інтересах ОСОБА_1 26.07.2021 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом до ОСОБА_2 , за вимогами якого просив стягнути з останньої на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 28.03.2020 року в розмірі 3500 доларів США, що в еквіваленті становить 95340 грн, суми основного боргу та 172,40 грн 3% річних, й судові витрати в сумі 5954,25 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.03.2020 року позивач надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3500 доларів США, що в еквіваленті становить 95340 грн суми основного боргу, стосовно яких оспорювані також 3% річних становлять 172,40 грн. У відповідності до вказаного договору відповідач ОСОБА_2 мала повернути не пізніше 01.07.2021 нроку. Також у даному договорі зазначено, що в забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань вона віддала у заставу земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва, площею 1,6672 га, кадастровий номер :03:001:0139. Позивач 16.06.2020 року на адресу відповідача ОСОБА_2 направив поштою письмову вимогу щодо повернення позики, вказану вимогу було вручено дочці відповідача, але жодних дій щодо повернення боргу ОСОБА_2 не здійснила. У обумовлений термін відповідач борг не повернула, на прохання позивача про добровільну сплату боргу вона не відповідає, що змусило звернутись до суду з даним позовом (а.с.1-6).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.07.2021 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику (а.с.38).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.08.2021 року та копія позовної заяви з додатками були вручені 17.01.2022 року особисто відповідачу ОСОБА_2 за зареєстрованою у встановленому порядку адресою її проживання.

Заперечень проти встановленого судом порядку розгляду справи сторонами не заявлено.

01.02.2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, за змістом якої остання позовні вимоги визнала повністю.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами без повідомленням (виклику) сторін. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-11).

Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформований за частковим співпадінням відомостей, за відповідачем ОСОБА_2 07.06.2019 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,746 га, кадастровий номер :03:005:0106. Відповідно до відомостей розділу "Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права" зазначеного Витягу, 02.10.2019 року вчинено запис про державну реєстрацію за орендарем ТОВ "Курланд" права оренди даної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 01.08.2019 року, орендодавець ОСОБА_2 , строк дії оренди земельної ділянки 15 років, з правом передачі в піднайм (суборенду) також за відповідачем ОСОБА_2 05.10.2017 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,6672 га, кадастровий номер :03:001:0141. Відповідно до відомостей розділу "Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права" зазначеного Витягу, 20.11.2017 року вчинено запис про державну реєстрацію за орендарем ТОВ "Курланд" права оренди даної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 27.10.2017 року, орендодавець ОСОБА_2 , строк дії оренди земельної ділянки 25 років, з правом пролонгації, також за відповідачем ОСОБА_2 10.03.2016 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,6769 га, кадастровий номер :03:001:0139. Відповідно до відомостей розділу "Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права" зазначеного Витягу, 10.03.2016 року вчинено запис про державну реєстрацію за орендарем ТОВ "Курланд" права оренди даної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 27.10.2017 року, орендодавець ОСОБА_2 , строк дії оренди земельної ділянки 25 років, з правом пролонгації (а.с.12,15-18).

Зі змісту копії розписки від 28.03.2020 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримала в борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3500 доларів США, які зобов`язалась повернути не пізніше 01.07.2021 року, в забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань в заставу вона віддала земельну ділянку площею 1,6672 га, кадастровий номер :03:001:0139 (а.с. 13-14).

Відповідно до копії рекомендованого листа позивач ОСОБА_1 вимагав від відповідача ОСОБА_2 повернути згідно розписки від 28.03.2020 року кошти в сумі 95340 грн (а.с.19-20).

Згідно розрахунку оспорюваної заборгованості на еквівалентну суму заборгованості за договором позики сторін в розмірі 95340 грн за період з 01.07.2021 року до 22.07.2021 року нараховано 3% річних в сумі 172,40 грн (а.с.21).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному, ніким із сторін не оспорюються та містять відомості щодо заявлених позовних вимог.

У відповідності до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до вимог ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно положень ч.1,2 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до положень ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до змісту ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Так, стороною позивача підставою своїх позовних вимог вказано обставини того, що його права позикодавця були порушені невиконанням відповідачем особистих зобов`язань за договором позики, укладеного шляхом написання розписки від 28.03.2020 року.

При цьому, відповідачем ОСОБА_2 безумовно визнано обставини написання нею даної розписки на користь позивача ОСОБА_1 за фактом отримання нею у останнього у позику грошових коштів в сумі 3500 доларів США.

Таким чином, на підставі представлених позивачем доказів, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 прострочила виконання взятого на себе обов`язку щодо повернення в строк до 01.07.2021 року, термін якого вочевидь минув, позивачу ОСОБА_1 отриманих за договором позики від 28.03.2020 року грошових коштів із загальною сумою боргу в сумі 3500 доларів США, що виник з вини позичальника та згідно обґрунтування позовної заяви в межах заявлених позовних вимог складається з вказаної основної суми позики в сумі 3500 доларів США, а також 3% річних за наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 172,40 грн, відповідний розмір якого в межах заявлених позовних вимог визначається обмеженим у договорі позики строком повернення позичених коштів.

Відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог договору позики та наведених норм цивільного закону, не виконала взятого на себе зобов`язання, позаяк нею не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним правочином згідно письмової розписки від 28.03.2020 року, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання, відтак суд приходить до висновку, що оспорювана сума неповернутої своєчасно позики із відсотками за користування позиченими коштами в розмірі 3500 доларів США, що в еквіваленті у відповідності до наведених положень ч.2 ст.533 ЦК України на час розгляду справи за офіційним курсом Національного банку України становить 127990,10 грн (3500 $ х 36,5686 грн), та 3% річних в розмірі 172,40 грн належить до стягнення з відповідача на користь позивача, тому позов підлягає задоволенню повністю у вказаному розмірі, так як заявлені позовні вимоги безумовно визнані відповідачем, це визнання узгоджується з умовами договору позики, не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову, що становить 477,56 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 477,56 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заявлені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, розмір яких визначений п.4.4. розділу 4 договору про надання правової допомоги від 22.06.2021 року (а.с.24-28), жодних заперечень стосовно яких заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову не містить.

Враховуючи викладене, керуючись ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, ст.509, 525, 526, 530, 533, 536, 599, 625, 1046-1050 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 ) заборгованість за договором позики від 28.03.2020 року в сумі основного боргу 3500 доларів США, що в еквіваленті становить 127990 (сто двадцять сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 10 копійок, та 3% річних в розмірі 172 (сто сімдесят дві гривні) 40 копійок, а також 477 (чотириста сімдесят сім) гривень 56 копійок судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканцю АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 477 (чотириста сімдесят сім) гривень 56 копійок судового збору.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.