Справа № 311/5793/21
Провадження № 2-н/191/41/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06 жовтня 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши заяву Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартплату та житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2022 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 15.03.2022 року, надійшла цивільна справа за заявою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартплату та житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

03.10.2022 року, відповідно до розпорядження керівника апарату Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.10.2022 року №33 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 року, дана справа була передана у провадження судді Окладнікової О.І.

Згідно із ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

05.08.2022 року до суду надійшли відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржників, відповідно до яких:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_4 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Таким чином, доказів наявності у боржника ОСОБА_4 зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання заявником не надано та судом не отримано.

Тому з отриманої судом інформації неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з резолютивної частини заяви про видачу судового наказу, заявник Підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржників заборгованість за квартплату та житлово-комунальні послуги в сумі 38634,35 грн., а також судові витрати.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що Підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржників солідарно, а не до кожного з них окремо з визначенням конкретної суми заборгованості щодо кожного з них, суд приходить до висновку, що в зв`язку з отриманням судом інформації, з якої неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання одного з боржників, які несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням, без визначення заявником сум заборгованості щодо кожного з них окремо, суд позбавлений права видати судовий наказ про стягнення заборгованості з боржників солідарно.

Таким чином, у видачі судового наказу за заявою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартплату та житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , необхідно відмовити на підставі ч.9 ст.165 ЦПК України.

Водночас статтею 163 ЦПК України визначено обов`язкові вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Тобто наявність договору про надання послуг є обов`язковою умовою для розгляду справи в порядку наказного провадження, оскільки на підставі нього може бути встановлено, чи виникло у заявника право на грошову вимогу до боржника.

Як зазначено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у поряду наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У даному випадку зазначених вимог заявником також не виконано.

Зокрема, до поданої заяви долучено договір найму житла №20/537-н від 19.06.2007 року, укладений між Підприємством з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» та ОСОБА_1 . Предметом договору є надання наймачу послуг з утримання будинку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

В той же час до заяви не долучено договорів укладених з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тобто не надано належних доказів фактичного користування боржниками послугами Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», що унеможливлює встановлення в порядку наказного провадження факту наявності або відсутності у заявника безспірного права на грошову вимогу до боржників.

Крім цього, у матеріалах заяви про видачу судового наказу відсутні документи, які могли б вказувати на правильність і безспірність розрахунків, а також належне застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу в разі, якщо: заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.162, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартплату та житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, зазначених в цій ухвалі, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків. Також заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. І. Окладнікова