Житомирський апеляційний суд
Справа №295/821/21 Головуючий у 1-й інст. Воробйова Т. А.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №295/821/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Воробйової Т.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк», Товариство, Позивач) звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.01.2017 в сумі 16594 грн. 67 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-Заяви відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ А-Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. У порушення умов договору відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 12.12.2020 утворилась заборгованість, у сумі 16594 грн. 67 коп., яка складається з 11758 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом, 4786 грн. 18 коп. - заборгованість по відсоткам та 50 грн. - пеня.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Банк подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування скарги позивач вказує, що підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами і Тарифами банку і погодилась з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти.

Вважає, що суд безпідставно у даній справі не врахував практику Верховного Суду, викладену у постановах від 14.02.2018 по справі № 265/7652/15-ц, від 18.04.2018 по справі № 705/6051/15-ц, від 09.07.2018 по справі № 202/19403/13-ц. До апеляційної скарги позивач долучив виписку по банківській карті за період з 20.01.2017 по 31.12.2021.

Крім того, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, суд повинен був стягнути із відповідача заборгованість за тілом кредиту. Однак судом не було взято до уваги висновки Верховного Суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга повинна бути відхилена з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2017 ОСОБА_1 підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно умов якої відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.6).

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахункуОСОБА_1 станом на 12.12.2020 має заборгованість яка становить16594 грн. 67 коп. і складається з 11758 грн. 49 коп. заборгованості за кредитом, 4786 грн. 18 коп. заборгованості по відсоткам та 50 грн. - пеня. (а.с.5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів щодо укладення сторонами кредитного договору №б/н від 20.01.2017 та істотних умов цього договору, а наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. Також позивачем не доведено факт отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у зазначеному ним розмірі та наявність і розмір заборгованості по поверненню цих кредитних коштів.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У позові АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що 20.01.2017 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування розташованими в рекламному буклеті складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Разом з тим, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 20.01.2017 відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ «Акцент-Банк» має надати ОСОБА_1 .

Також анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів та пені. Ця анкета-заява не вказує на те, що 20.01.2017 між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 укладений кредитний договір.

Витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» визначають, у тому числі: права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок встановлення кредитного ліміту, порядок та умови користування карткою та здійснення платежів, тощо.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

У Тарифах користування кредитною карткою «Універсальна» встановлений розмір комісії за здійснення банківських операцій, процентну ставку, розмір та порядок нарахування неустойки.

Указані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці витяги з тарифів та умов розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку.

АТ «Акцент- Банк» також не надало до суду першої інстанції належних та допустимих доказів видачі ОСОБА_1 банківської картки, відкриття їй рахунку, а також виписки з такого рахунку, з якої можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою та наявність у неї заборгованості за кредитом. А відтак, складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.

До апеляційної скарги представник АТ «Акцент- Банк» надав виписку про рух коштів по рахунку, оформленого на ім`я ОСОБА_1 .

Частинами 2, 3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представник АТ «Акцент- Банк» не надав доказів неможливості подання вказаних документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від банку.

Відтак, долучені до апеляційної скарги представником АТ «Акцент- Банк» докази не підлягають прийняттю та дослідженню апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги представника АТ «Акцент- Банк» не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення, а заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді