Справа № 445/1108/21
Провадження № 2-п/445/2/22
УХВАЛА

с у д о в о г о з а с і д а н н я

31 серпня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.,

секретаря судового засідання Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золочівського районного суду від 17.11.2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив переглянути заочне рішення Золочівського районного суду Львівської області від 17.11.2021 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що суд односторонньо розглянув дану справу, не дослідив всіх обставин справи, зокрема, не взяв до уваги поважність причини його неявки в судове засідання. причини неподання відзиву на позовну заяву.

Заявник ОСОБА_1 на виклики до суду жодного разу не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд заяви про перегляд заочного рішення.

Представник КС "Самопоміч" надали суду лист, в якому просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Вимогам заяви про перегляд заочного рішення просили відмовити за безпідставністю.

Судом, у відповідності до положень ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заяву було розглянуто за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі , в якому ОСОБА_1 було роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву, ним була отримана 16.07.2021 року разом із матеріалами позовної заяви, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 40) . Таким чином, ОСОБА_1 був проінформований про розгляд відносно нього цивільної справи та правом подання відзиву. Однак, своїм правом на подання відзиву ОСОБА_1 не скористався.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 неодноразово подавав до суду заяви ( а.с.42.52) про відкладення розгляду справи за станом здоров`я, однак, поважність причини відкладення судових засідань ним не були підтверджені.

Такі докази не надані і при поданні заяви про перегляд заочного рішення.

За змістом ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1)залишити заяву без задоволення; 2)скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведених норм цивільного процесуального закону, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності існування одночасно таких обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення, та не подав відзив на позовну заяву саме з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В противагу цьому, ОСОБА_1 до заяви про перегляд заочного рішення не додав жодних доказів, на які він посилається та які мають істотне значення для вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( . п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, ОСОБА_1 суду не надано.

З урахуванням встановленого, приймаючи до уваги, що у заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на докази, які мають істотне значення по справі, а отже відсутня обов`язкова сукупність підстав для скасування заочного рішення, суд приходить до переконання, що у задоволені заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золочівського районного суду від 17.11.2021 роуку у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором- залишити без задоволення.

Залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. В.Бакаїм