Справа № 541/1570/22
Номер провадження 2/541/656/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 вересня 2022 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору cлужба у справах дітей Миргородської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги наступним. З 20 вересня 1997 року вони з відповідачем перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 499. Шлюбні відносини з дружиною фактично припинились з грудня 2020 року, відтоді вони не бачилися та не спілкуються. Подальше збереження сім`ї не відповідає його інтересам, і примирятися він не бажає. Позивач також вказував на ті обставини, що їх спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі проживає разом з ним. Син бажає проживати саме з батьком, що відповідає його інтересам, оскільки мати з дитиною не спілкується, не цікавиться його розвитком та життям. Відтак, ОСОБА_1 звернувся до суду, аби офіційно визначити місце проживання дитини.

Ухвалою судді від 03 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини залишено без руху, надано позивачу строк, для усунення недоліків (а.с. 18).

Позивач недоліки виправив і 30 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 29).

20 вересня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.40).

Позивач в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення заочного рішення та пояснив, що ОСОБА_2 живе окремо від нього та малолітнього сина, у неї наразі є інша родина. З ним та сином вона взагалі не спілкується, не цікавиться розвитком сина. З травня 2022 року вони з сином зареєстровані як ВПО в АДРЕСА_1 та проживають за цією адресою. Зазначив, що працює та матеріально утримує сина, у них гарні стосунки, син відкритий в спілкуванні з ним, тому виявив бажання проживати з батьком і визначити в судовому порядку його місце проживання разом із батьком.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив визначити його місце проживання разом із батьком ОСОБА_1 , оскільки мати ОСОБА_2 більше двох років проживає окремо та не спілкується з ним. Зазначив, що між ним та батьком склались довірливі стосунки, батько повністю забезпечує його матеріально, вирішує всі питання щодо навчання, оздоровлення.

Представник служби у справах дітей Миргородської міської ради Дорогань М.В. направив заяву про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи покладався на розсуд суду (а.с.37).

В судове засідання відповідач не з`явилася, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від неї не надходило. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на адресу суду не направила (а.с. 16).

Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 499 (а.с. 6).

Сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

На даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають за різними адресами та спільного господарства не ведуть. Відносини між сторонами припинились та носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, на примирення не згоден. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позовну вимогу про розірвання шлюбу.

За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Син сторін у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наразі проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який є позивачем по даній справі, і бажає в подальшому проживати саме з батьком.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від позивача і дитини, але також має право заявити свою вимогу про визначення місця проживання сина разом з нею. Однак, станом на день розгляду справи не висловила свою думку, щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком та не висловила бажання про визначення місця проживання сина разом із нею.

Рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. При вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, але попередньо суд повинен впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Вирішуючи спір між сторонами по справі в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини, суд враховує бажання дитини проживати з батьком.

З огляду на встановлені обставини того, враховуючи, що дитина безперервно проживає з батьком, який створив для неї належні побутові і житлові умови, бажання дитини, яка досягла 14 років, проживати разом із батьком, суд дійшов висновку, що в цьому випадку позивачем буде забезпечено і надалі розвиток дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

На підстави викладеного, суд задовольняє вимогу позивача та визначає місце проживання ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1 984 гривні 80 копійок (992,40 грн х 2).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору cлужба у справах дітей Миргородської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Шлюб, укладений 20 вересня 1997 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 499, розірвати.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за його місцезнаходженням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2022 року.

Суддя: О. М. Вірченко