Справа № 947/7308/22
Провадження № 2/947/2005/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 року

Київський районний суд м.Одесав складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянув у судовому засіданні у м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до Одеської міської ради () про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до суду звернувся ОСОБА_1 , в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, яка відкрилась у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді від 22.03.2022 року відкрито провадження у справі.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тавлуй О.В. надала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання надала заяву про можливість розгляду справи за відсутністю представника, вирішення справи залишає на розсуд суду.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 виданим 02.04.1975 року Жовтневим відділом РАГС м.Одеси.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що видано Свідоцтво про смерть, реєстраційний запис № S 118/2020, видане 08.12.2020 року РАЦС м. Бернау під Берліном.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , частка якої належна померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 квітня 1997 року Одеською міською радою, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 07.05.1997 року

Відповідно до Свідоцтва про право власності, власниками квартири номер АДРЕСА_3 дивізії) вказані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть, копія якого міститься в матеріалах справи.

За життя, а саме 10.10.1997 року, ОСОБА_2 , на користь сина ОСОБА_1 , залишено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловим В.В., відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким належну їй частку квартири , що знаходиться у АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на належне йому майно, спадкоємцем якого також є позивач.

ОСОБА_1 , який постійно проживає у Німеччині, через свого представника 01.11.2021 року звернувся з завою про прийняття спадщини після смерті матері, до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Колодяжної А.В.

Однак постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Колодяжної А.В. від 08.02.2022 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки є таким, що не прийняв спадщину , бо на день смерті спадкодавця не проживав ( не був зареєстрований) за однією адресою, заяву про прийняття спадщини до 18.07.2020 року до нотаріальної контори не надав.

Позивач з 2005 року разом зі своїми батьками, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживав на території Німеччини та продовжує там проживати. Батьки Позивача померли теж на території Німеччини.

Після смерті матері, позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав, у зв`язку з поважними причинами. Він проживає поза межами України, батьки померли поза межами України, що підтверджено відповідним документами.

Також позивач посилається на те, що у період даних правовідносин відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої корона вірусом SАRS-СоV-2, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої корона вірусом SАRS-СоV-2»з 12.03.2020 року на всій території України впроваджено карантин та обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор, закриті пункти перетину лінії розмежування на території Донецької області.

Зокрема, з 12 березня 2020 року було зупинено авіасполучення, залізничне сполучення, роботу метрополітенів, рух наземного транспорту у містах, припинено міжміське і міжобласне автомобільне сполучення. З 28 березня 2020 року Україна повністю закрила кордон для регулярного сполучення, у тому числі авіаційного.

У подальшому постановами КМУ від 20.05.2020 року, 22.07.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої корона вірусом SАRS-СоV-2» карантин був продовжений.

Листом Міністерства юстиції України від 17.03.2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» як державним, так і приватним нотаріусам рекомендовано обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

Таким чином, позивач у період встановлений законодавством строк для прийняття спадщини не зміг подати відповідну заяву через об`єктивні, непереборні обставини, які пов`язані із пандемією та встановленням карантину.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 жовтня 2021 року, справа № 953/8112/20, провадження № 61-10272св21.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01.04.2019 року у справі № 711/9749/16-ц визначив, що поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, є велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна.

Згідно п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Згідно п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті , той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд можу визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач пропустив зазначений строк з поважних для нього причин.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та пропустив встановлений ст.1270 ЦК України строк на прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Положеннями СТ.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Згідно положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.

Відповідно до пунктів 2, 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи обставини справи, факт відсутності доказів, що спростовують твердження позивача, спору з приводу спадкового майна, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому вважає необхідним визначити йому додатковий строк, який буде достатнім для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.84,180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст.12,13,131,141,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) до Одеської міської ради () про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу набрання рішенням суду законної сили.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено судом 27.09.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.