РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021р. позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та ПАТ «СГ «ТАС», мотивуючи його тим, що 10.06.2021р. мала місце ДТП, в якій було пошкоджено належний їй автомобіль «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 . ДТП сталося з вини відповідача ОСОБА_4 , що підтверджено постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2021р. у справі №337/3434/21. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №9208851 від 04.12.2020р. з лімітом відповідальності за заподіяну майнову шкоду в розмірі 130 000,00грн, за шкоду здоров`ю 260 000,00грн. 19.10.2021р. за результатами розгляду страхового випадку страхова компанія здійснила їй виплату страхового відшкодування в розмірі 47288,33грн. Разом з тим, з метою визначення реального розміру збитків нею було залучено судового експерта ОСОБА_5 та 11.07.2021р. укладено з ним договір про проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ. Вартість такого дослідження склала 2000,00грн. Згідно з висновком судового експерта Булейко О.А. №31/08 від 31.08.2021р. вартість відновлювального ремонту її ТЗ становить 143 375,42грн., ринкова вартість ТЗ 78081,96грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує його ринкову вартість, він вважається фізично знищеним і вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості ТЗ, тобто 78081,96грн. Такий розмір матеріального збитку, який спричинено їй в результаті ДТП з вини відповідача ОСОБА_4 , перевищує виплачений їй страховою компанією розмір страхового відшкодування, у зв`язку з чим відповідно до ст.1194 ЦК України з відповідачів на її користь підлягає солідарному стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 30793,63грн (78081,96грн 47288,33грн). Крім того, внаслідок ДТП з вини відповідача ОСОБА_4 їй спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, які вона зазначала у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я та протиправною поведінкою відносно себе та свого малолітнього сина, який перебував в автомобілі на момент ДТП. В результаті зіткнення їх автомобіль перекинувся, вона відчула сильний страх за життя своєї дитини, з дитиною сталася істерика, він перелякався, в подальшому у нього були довготривалі порушення сну, нічні істерики, крики та сльози. Вона особисто отримала забої голови, обличчя, м`яких тканин носу, набряк та гематому верхньої губи, що встановлено за результатами медичних оглядів лікарів нейрохірурга та отоларинголога. Також в результаті ДТП було повністю знищено її автомобіль, який перетворився на металобрухт. Тому моральна шкода полягає також у душевних стражданнях, пов`язаних із знищенням її майна. З цього приводу вона хвилювалась та відчувала нервове напруження, ДТП призвело до суттєвої зміни її життєвих обставин, вона позбавилась засобу пересування, вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та налагодження психічного стану дитини та свого стану здоров`я. Моральну шкоду оцінює в 10000,00грн.

Просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ПрАТ «СГ «ТАС» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, в розмірі 30793,63грн., витрати на автотоварознавче дослідження КТЗ судовим експертом 2000,00грн., з відповідача ОСОБА_4 - в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, 10 000,00грн., також стягнути з відповідачів судові витрати, в т.ч. витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 28.12.2021р. у цивільній справі за цим позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Федоров М.Д., в подальшому адвокат Черкашин І.І. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Додатково суду пояснили, що позивачка не погоджується із визначеним страховою компанією розміром страхового відшкодування, вважає визначений оцінювачем розмір матеріального збитку заниженим. У зв`язку з цим вона звернулась особисто до іншого оцінювача, згідно з висновком якого розмір спричиненої їй матеріальної шкоди прирівнюється до ринкової вартості автомобіля і становить 78081,96грн., що більше, ніж визначено страховою компанією. Страхова компанія відшкодувала лише частину цієї шкоди, тому різницю повинні відшкодувати обидва відповідача. Також пояснила, що на даний час вона дійсно не є власником пошкодженого автомобіля. Цей автомобіль, оскільки вона не могла ним більше користуватись, продав її родич. Кому саме та за яку ціну вона не знає.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Уткін О.Є. позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що відповідач ОСОБА_4 не заперечує свою вину в ДТП та як наслідок порушення прав позивачки. Разом з тим, його цивільно-правова відповідальність була застрахована та страхова компанія виплатила позивачці страхове відшкодування майнової шкоди, спричиненої в результаті ДТП. Розмір цієї шкоди був визначений за результатами огляду пошкодженого ТЗ на підставі звіту про оцінку, проведеного аварійним комісаром страхової компанії. Жодних підстав для визначення розміру матеріальної шкоди на підставі висновку судового експерта Булейко О.А., як вимагає позивачка, немає. Цей висновок не є належним та допустимим доказом у цій справі, оскільки складений особою, яка не має повноважень оцінювача, на момент проведення огляду ТЗ не знаходилась в м.Запоріжжі, огляд проводився у відсутність ОСОБА_4 та представника його страхової компанії. Визначений ним розмір збиту є завищеним та необґрунтованим. Крім того, на даний час позивачка не є власником пошкодженого ТЗ. Незважаючи на те, що він вважається фізично знищеним, вона його продала та отриманими грошовими коштами компенсувала вартість деталей пошкодженого ТЗ, передачі яких має право вимагати страхова компанія або ОСОБА_4 . Щодо відшкодування моральної шкоди, то надані позивачкою докази на підтвердження тілесних ушкоджень не містять відомостей про причинний зв`язок з ДТП. В постанові про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_4 за фактом ДТП відсутня інформація про спричинення в ДТП будь-кому тілесних ушкоджень. Крім того, позивачка не зверталась до страхової компанії з приводу виплати страхового відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача - ПрАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що вимога позивачки про солідарне стягнення з страхової компанії та ОСОБА_4 заявленої згідно з ст.1194 ЦК України суми не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, згідно з ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію ТЗ. Згідно з Звітом №559 від 22.06.2021р., складеним на їх замовлення оцінювачем ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , становить 101 554,41грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП 71525,96грн., тобто автомобіль є фізично знищеним. Згідно з Звітом №561 від 30.09.2021р. оцінювача ОСОБА_6 ринкова вартість автомобіля «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , після ДТП становить 24000,00грн. Виходячи з цього страховою компанією було розраховано страхове відшкодування майнової шкоди, спричиненої позивачці як власнику вказаного автомобіля, в розмірі 47525,96грн. як різниця між ринковою вартістю ТЗ до ДТП 71525,96грн. та ринковою вартістю ТЗ після ДТП 24000,00грн. Висновок судового експерта Булейко О.А. №31/08 від 31.08.2021р., який наданий позивачкою, не може бути взятий до уваги, оскільки цим експертом безпідставно застосовано коефіцієнт Дз+10% (за відсутність корозійних пошкоджень), що суттєво вплинуло на ринкову вартість КТЗ. Для застосування вказаного вище коефіцієнту із знаком необхідно дослідити автомобіль на предмет відсутності корозійних пошкоджень та надати детальні фото кожного елементу пошкодження. Крім того, при визначенні ринкової вартості ТЗ після ДТП експерт використав порівняльний метод розрахунку, обравши аналогічні автомобілі з пошкодженнями в мережі Інтернет, що не є об`єктивним, оскільки аналогічні автомобілі мають інші пошкодження, що і впливає на їх ринкову вартість. Оцінювач ОСОБА_6 при складанні Звіту №561 скористався послугами сервісу AUTOnline, де було запропоновано 24000,00грн саме за автомобіль з аналогічними пошкодженнями. Страхова компанія виплатила позивачці страхове відшкодування в сумі 47525,96грн., а не 47288,33грн., як вона стверджує. У зв`язку з цим немає підстав і для солідарного стягнення зі страхової компанії та ОСОБА_4 судових витрат та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» за наявними у справі матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При цьому, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону).

Згідно з ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.34 Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування; протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд встановив, що 10.06.2021р. в м.Запоріжжі мала місце ДТП за участю автомобіля «WOLKSWAGEN Tiguan», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , у результаті чого її автомобіль перекинувся, автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2021р. у справі №337/3434/21, яка набрала законної сили 31.07.2021р., винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за вищевказаним фактом ДТП, визнано відповідача ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини, встановлені постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2021р., зокрема, чи мало місце ДТП та чи вчинено воно з вини відповідача ОСОБА_4 , не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, яка стосується цивільно-правової відповідальності за наслідки цих дій.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АР/9208851 від 04.12.2020р. з лімітом відповідальності за заподіяну майнову шкоду в розмірі 130 000,00грн, за шкоду здоров`ю 260 000,00грн., франшиза 0.

Згідно з Звітом про оцінку КТЗ №559 від 22.06.2021р., складеним спеціалістом-автотоварознавцем Ліпінським О.В. на замовлення ПрАТ «СГ «ТАС», з вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , становить 101 554,41грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП 71525,96грн., тобто автомобіль є фізично знищеним. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля в результаті його пошкодження в ДТП, становить 71525,96грн.

Згідно з Звітом про оцінку КТЗ №561 від 30.09.2021р., складеним спеціалістом-автотоварознавцем Ліпінським О.В. на замовлення ПрАТ «СГ «ТАС», утилізаційна вартість автомобіля «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , станом на момент проведення торгів AUTOnline платформи Audatext від 29.09.2021р. може становити 24000,00грн.

Згідно з платіжним дорученням №220131 від 19.10.2021р. відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» здійснив позивачці ОСОБА_3 виплату страхового відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, в розмірі 47525,96грн.

11.07.2021р. між позивачкою ОСОБА_3 та судовим експертом-автотоварознавцем Булейко О.А. укладено договір на проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 . Вартість послуг експерта становить 2000,00грн. і сплачена позивачкою експерту 31.08.2021р.

Згідно з висновком з автотоварознавчого дослідження КТЗ №31/08 від 31.08.2021р., складеним судовим експертом Булейко О.А., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , становить 143375,42грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП 78081,96грн., тобто відновлювати автомобіль економічно недоцільно, він вважається фізично знищеним. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля в результаті його пошкодження в ДТП, становить 78081,96грн.. Вартість автомобіля після ДТП складає 10 000,00грн.

Також встановлено, що на момент ДТП автомобіль «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , 2009р.в., бежевого кольору, був зареєстрований на праві власності за позивачкою ОСОБА_3 згідно з Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 22.04.2021р.

Згідно з інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області від 04.04.2022р. станом на 01.04.2022р. автомобіль «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , 2009р.в., бежевого кольору, за ОСОБА_3 не зареєстрований. 03.09.2021р. вказаний автомобіль було перереєстровано на ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу №7106/21/006888 від 02.09.2021р. та договору комісії №7106/21/006923 від 02.09.2021р., згідно яких вартість відчудженого ТЗ становила 43200,00грн.

Згідно з довідками лікарів нейрохірурга та лора КНП «Міська лікарня №9» ЗИР від 10.06.2021р. у ОСОБА_3 після ДТП виявлені забої обличчя, м`яких тканин носу, набряк та гематому верхньої губи, призначено лікування.

Позивачка ОСОБА_3 є матір`ю малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент ДТП перебував в автомобілі, що не оспорюється відповідачем ОСОБА_4 і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню під час розгляду цієї справи.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини даної справи, дослідивши надані сторонами докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що ДТП, в якому було пошкоджено належний позивачці ОСОБА_3 автомобіль, у зв`язку з чим вона зазнала матеріальної шкоди, сталося з вини відповідача ОСОБА_4 , що підтверджено постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, і відповідно не підлягає доведенню при розгляді цієї справи, яка стосується цивільно-правових наслідків цих дій.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 за спричинену в результаті ДТП третім особам майнову шкоду була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС», останній за зверненням позивачки ОСОБА_3 19.10.2021р. перерахував на її особовий банківський рахунок страхове відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 47525,96грн., що підтверджується як платіжним дорученням, наданим страховою компанією, так і випискою з банківського рахунку, наданою позивачкою.

При цьому, страхова компанія перерахувала на рахунок позивачки саме грошові кошти в сумі 47525,96грн., а не 47 288,33грн., як зазначає позивачка. Згідно з наданою нею випискою з перерахованої їй суми в розмірі 47525,96грн. Банком була утримана комісія в розмірі 237,63грн., після чого залишок коштів на рахунку склав 47 288,33грн.. Сплата Банку комісії за вказаних обставин є обов`язком позивачки і не може ставитись у провину страховій компанії.

В межах цієї справи позивачка ОСОБА_3 вимагає стягнення з відповідачів в солідарному порядку різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою на підставі ст.1194 ЦК України, виходячи з фактичного розміру шкоди, визначеного залученим нею судовим експертом Булейко О.А., а не з розміру, визначеного страховою компанією.

Однак, суд вважає вказані вимоги позивачки ОСОБА_3 незаконними та необґрунтованими.

По-перше, згідно з ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Ст.1194 ЦК України, на яку посилається позивачка, передбачає обов`язок особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати, відшкодувати потерпілій особі різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Обов`язок же страхової компанії відшкодувати оцінену шкоду, спричинену третім особам внаслідок ДТП, передбачений відповідним Законом і обмежується встановленим договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ лімітом відповідальності.

Отже, вказані правовідносини не передбачають солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого.

Крім того, пред`явлення вимоги про відшкодування шкоди безпосередньо до винуватця ДТП згідно з ст.1194 ЦК України є правомірним лише у випадку, коли фактичний розмір майнової шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди на страхувальника у межах ліміту відповідальності страховика суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Як вже зазначалось, відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» здійснив позивачці ОСОБА_3 виплату страхового відшкодування майнової шкоди в розмірі 47525,96грн., що не перевищує ліміт його відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - 130 000,00грн. при франшизі 0,00грн.

За таких обставин, суд не знаходить підстав, передбачених ст.1194 ЦК України, для стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_3 заявленої нею 30793,63грн. як різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Також суд не знаходить законних підстав для стягнення цієї суми з відповідача ПрАТ «СГ «ТАС, оскільки він виплатив позивачці страхове відшкодування відповідно до ч.2 ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 47525,96грн., яке розрахував як різницю між ринковою вартістю ТЗ до ДТП в розмірі 71525,96грн. та ринковою вартістю ТЗ після ДТП в розмірі 24000,00грн., у зв`язку тим, що на підставі звіту про оцінку витрати на відновлювальний ремонт ТЗ перевищують вартість ТЗ до ДТП і його ремонт є економічно необґрунтованим, тобто ТЗ вважається фізично знищеним.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, чи визнавала позивачка ОСОБА_3 при зверненні до страхової компанії належний їй автомобіль фізично знищеним та чи погоджувалась на передачу страховій компанії його залишків, що, в свою чергу, мало би наслідком відшкодування шкоди у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Розрахунок розміру страхового відшкодування, виплаченого страховою компанією свідчить про те, що він виконаний для випадку, коли потерпіла особа не визнає належний йому автомобіль фізично знищеним і не погоджується передати його залишки страховій компанії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка та її представник вказали на те, що автомобіль є фізично знищеним, у зв`язку з чим їй підлягає відшкодуванню вартість транспортного засобу до ДТП. Разом з тим, судом встановлено, що 02.09.2021р. (до прийняття страховою компанією рішення щодо страхового випадку та виплати страхового відшкодування) позивачка ОСОБА_3 продала належний їй автомобіль «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_1 , за 43200,00грн. третій особі, тобто розпорядилась залишками автомобіля не на користь страхової компанії.

Вказане фактичне свідчить про відсутність згоди позивачки ОСОБА_3 на визнання автомобіля фізично знищеним та передачу його залишків страховій компанії після відшкодування нею вартості ТЗ до ДТП, що виключає можливість виплати їй страхового відшкодування в розмірі ринкової вартості автомобіля до ДТП.

Також судом встановлено, що при розрахунку страхового відшкодування страхова компанія керувалась Звітами про оцінку №559 від 22.06.2021р. та №561 від 30.09.2021р., складеними спеціалістом-автотоварознавцем Ліпінським О.В. саме на замовлення ПрАТ «СГ «ТАС» у зв`язку з розслідуванням цього страхового випадку.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка в його обґрунтування посилається на висновок з автотоварознавчого дослідження КТЗ №31/08 від 31.08.2021р., складений на її замовлення судовим експертом Булейко О.А., за яким фактичний розмір шкоди, спричиненої їй внаслідок ДТП фактичним знищенням її автомобіля, становить 78081,96грн., а 71525,96грн. як визначила страхова компанія.

Разом з тим, позивачка та її представник ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні жодним чином не обґрунтували підстав для залучення нею судового експерта ОСОБА_5 , в той час, коли залученим страховою компанією оцінювачем ОСОБА_6 в присутності позивачки вже було проведено огляд пошкодженого автомобіля з метою визначення вартості спричиненої шкоди і фактично вже було складено звіт №559 від 22.06.2021р., який в подальшому і був прийнятий до уваги страховою компанією при визначенні розміру страхового відшкодування.

Суд вважає, що в даному випадку страхова компанія, направивши свого представника для огляду пошкодженого автомобіля з метою визначення розміру збитків, діяла відповідно до вимог ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що, в свою чергу, за вимогами цієї ж статті позбавляє потерпілу особу права самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди.

Крім того, жодних заперечень щодо конкретної особи представника страхової компанії, щодо проведеного ним огляду пошкодженого автомобілю, складеного ним в подальшому звіту про оцінку вартості спричиненої шкоди від позивачки ОСОБА_3 до страхової компанії не надходило. Остання не повідомляла страхову компанію про залучення судового експерта Булейко О.А., на проведення цим експертом огляду ТЗ представник страхової компанії чи ОСОБА_4 не запрошувались. Висновок судового експерта Булейко О.А. №31/08 від 31.08.2021р. позивачка до страхової компанії не подавала і не просила врахувати його при визначенні розміру страхового відшкодування.

У зв`язку з цим, підстав визначати розмір реальних збитків, яких зазнала позивачка у зв`язку з пошкодженням автомобіля, виходячи з висновку судового експерта Булейко О.А. №31/08 від 31.08.2021р., суд не знаходить.

При цьому, під час розгляду даної справи позивачка та її представник не змогли пояснити, в чому полягає неправильність звітів про оцінку, які були складені оцінювачем ОСОБА_6 , зокрема, чому вони вважають визначену ними вартість матеріального збитку заниженою.

Безпосередньо дослідивши додані представником страхової компанії до відзиву на позов звіти оцінювача ОСОБА_6 з додатками, суд вважає їх належними та допустимими доказами у цій справі, оскільки вони складені відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092. Жодних обставин, які б ставили під сумнів правильність та достовірність цих звітів, судом не встановлено.

За вказаних обставин, суд вважає, що страхова компанія, керуючись вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Звітами оцінювача ОСОБА_6 , правомірно визначила та виплатила позиваці ОСОБА_3 страхове відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП, що сталося з вини відповідача ОСОБА_4 , в розмірі 47525,96грн..

Таким чином, в задоволенні позову ОСОБА_3 в частині солідарного стягнення з відповідачів в рахунок відшкодування матеріальної школи, завданої внаслідок ДТП, 30793,63грн. та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ судовим експертом в сумі 2000,00грн. слід відмовити.

Ухвалюючи рішення в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадку, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що протиправними діями відповідача ОСОБА_4 позивачці ОСОБА_3 спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо малолітнього сина та у зв`язку із пошкодженням належного їй ТЗ.

В даній справі судом встановлено, що в результаті ДТП позивачка ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження - забої обличчя та м`яких тканин носу, набряк та гематому верхньої губи, у зв`язку з чим безпосередньо після ДТП була оглянута лікарями медичного закладу, їй надані медична допомога та лікувальні рекомендації, що підтверджується наданими нею довідками, які суд вважає належними та допустимими доказами.

Відсутність відомостей про травмованих в постанові суду про накладання на відповідача ОСОБА_4 адміністративного стягнення за вину в ДТП, на що вказує представник відповідача, не виключає причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та виявленими у позивачки тілесними ушкодженнями.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що в результаті ДТП з вини відповідача ОСОБА_4 автомобіль позивачки, в якому також перебував її малолітній син, перекинувся, на місце ДТП викликалась карета ШМД, позивачці надавалась перша медична допомога, її відвезли до лікарні. Доказів на спростування факту отримання позивачкою вищезазначених тілесних ушкоджень внаслідок ДТП відповідач та його представник суду не надали.

Факт пошкодження належного позивачці автомобіля знайшов своє повне та достовірне підтвердження в ході судового розгляду. Цей факт відповідачем та його представником не оспорюється.

Доводи представника відповідача про те, що позивачка має право отримати страхове відшкодування моральної шкоди від страхової компанії відповідача відповідно до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак з такою вимогою не зверталась, суд відхиляє.

В даному випадку суд виходить з того, що за змістом ст.22,2,26-1 вказаного Закону страхова компанія зобов`язана відшкодувати моральну шкоду потерпілому-фізичній особі лише у випадку ушкодження здоров`я під час ДТП та в розмірі, пропорційному страховій виплаті за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Позивачка ОСОБА_3 не зверталась до страхової компанії з приводу відшкодування шкоди, заподіяної її здоров`ю внаслідок ДТП, і в межах цієї справи таких вимог не заявляє.

В межах цієї справи позивачка просить стягнути моральну шкоду, пов`язану не тільки з ушкодження її здоров`я, а й з пошкодженням її автомобіля та протиправною поведінкою щодо своєї малолітньої дитини, яка перебувала в автомобілі на момент ДТП.

Вирішуючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що обов`язок відшкодувати позивачці моральну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, слід покласти саме на відповідача ОСОБА_4 , з вини якого сталося ДТП.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст.23 ЦК України враховує характер правопорушення дорожня-транспортна пригода, яка сталася внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху і таке порушення суд вважає грубим, глибину фізичних і моральних страждань позивачки, погіршення її здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, зокрема, бере до уваги, що внаслідок удару автомобіль позивачки перекинувся, в момент ДТП в автомобілі знаходився її малолітній син, що однозначно викликало у позивачки сильні душевні хвилювання не тільки за себе, а й за життя та здоров`я своєї дитини. Незважаючи на те, що дитина не отримала тілесних ушкоджень, її психоемоційний стан погіршився (дитина перелякалась, плакала, в подальшому порушився її сон та спокій), що також вплинуло на психоемоційний стан позивачки як його матері. Остання внаслідок ДТП отримала ушкодження обличчя, зазнала фізичного болю, була доставлена до лікувального закладу, отримала першу медичну допомогу та лікувальні рекомендації. Внаслідок ДТП було істотно пошкоджено автомобіль позивачки, його ремонт визнано експертом економічно необґрунтованим і вона позбавилась засобу пересування. Ці обставини викликали у позивачки відповідний психоемоційний дискомфорт, вона відчувала напругу та дискомфорт, хвилювалася та нервувала.

Суд вважає, що через протиправну поведінку відповідача порушився звичний спосіб життя позивачки та вона вимушена була докладати додаткових зусиль для його організації.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Крім того, розмір моральної шкоди не залежить від розміру майнової шкоди.

Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки моральну шкоду в сумі 10 000,00грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Так, позивачкою було заявлено позовні вимоги майнового характеру на загальну суму 42793,63грн., за які сплачено судовий збір в сумі 908,00грн. Судом задоволено позов частково на суму 10000,00грн., що становить 23,37% від заявлених (10000,00грн.х100%:42793,63грн). У зв`язку з цим, пропорційно задоволеним вимогам (23,37%) підлягають відшкодуванню позивачці судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 212,20грн (908,00грн х 23,37% : 100%).

Доказів здійснення витрат на правничу допомогу позивачка не подала, але заявила про їх подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.15,16,22,23,1167,1187,1192,1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , моральну шкоду в розмірі 10 000,00грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 212,20грн., усього 10 212,20грн (десять тисяч двісті дванадцять гривень 20 копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.08.2022р.

Суддя Н.А.Мурашова

08.08.2022