Справа № 539/1825/22
Провадження № 2/539/825/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

з участю секретаря судового засідання Ковтун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів

встановив:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, в інтересах дитини ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, та в обґрунтування зазначили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батьків дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до характеристики виданої старостою Вовчицького старостинського округу №18-6/10/16 від 03.02.2022 року громадянка ОСОБА_2 - розлучена. Проживає в будинку сестри ОСОБА_3 . ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням дитини. В стані алкогольного сп`яніння буває агресивна, на зауваження не реагує, спосіб життя не змінює. Відповідно до інформації Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 21.01.2022 року №786/115/117/20/2022 на громадянку ОСОБА_2 20.05.2021 року було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП. Підставою для складання адміністративного протоколу стало те, що громадянка ОСОБА_2 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов проживання, навчання та виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: більше року жінка не займається вихованням, утриманням, навчанням та лікуванням доньки, а також систематично зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Комісією у складі спеціаліста служби у справах дітей, фахівці із соціальної роботи Лубенського міського центру соціальних служб та інспекторів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області неодноразово відвідувалася родина ОСОБА_2 . Під час інспектування родини виявлено, що продукти харчування відсутні, на кухні чарки з алкогольними напоями, а в холодильнику велика кількість пустих пляшок з під горілки. ОСОБА_4 при цьому поводила себе агресивно, з порожнини рота різкий запах алкоголю. Матір не займається вихованням та розвитком доньки, ОСОБА_5 проживає у тітки. 10.08.2021 року, комісією встановлено, що в будинку незадовільні умови проживання, скрізь розкидані речі, брудна постільна білизна. Згідно з інформацією Лубенського міського центру соціальних служб №03-15/08 від 17.01.2022 року, з 31.05.2021 року по 23.12.2021 року фахівцем із соціальної роботи здійснювався соціальний супровід ОСОБА_2 , в ході якого проводилися систематичні відвідування клієнта за місце проживання, профілактика зловживання алкоголем, формування навичок відповідального батьківства та створення належних житлово-побутових умов. Також ОСОБА_2 пропонувалося сприяння в проходженні лікування від алкогольної залежності та пошуку варіантів працевлаштування. На момент завершення супроводу позитивних змін досягнуто не було: жінка не пройшла курс лікування від алкогольної залежності, не працевлаштувалася, не створила відповідних умов для повернення дитини додому та продовжує вести аморальний спосіб життя. Отже, можна вважати батьківський потенціал ОСОБА_2 недостатнім для виховання малолітньої доньки. Малолітня ОСОБА_1 , знаходиться на утриманні своєї тітки ОСОБА_3 , про що свідчать акти обстеження умов проживання родини ОСОБА_6 від 20.05.2021, 15.07.2021, 19.08.202. Дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає у тітки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки від 17.01.2022 №01-12/15 ОСОБА_1 , навчається в 4 класі опорного закладу «Вовчицький ліцей імені В.Ф. Мицика Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області». В характеристиці навчального закладу від 17.01.2022 року №01-02/17 зазначається, що за час навчання ОСОБА_5 зазнає труднощів при оволодінні програмовим матеріалом. Не дуже дисциплінована, позитивно сприймає оточуючих, має друзів. Велику увагу спілкуванню ОСОБА_5 приділяє рідна тітка ОСОБА_7 . Мати уникає спілкування з класним керівником, не відвідує батьківські збори. Відповідно до листа КНП «Центр ПМСД» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 17.01.2022 року №01-09/40 малолітня ОСОБА_1 на диспансерному обліку не перебуває, діагноз - здорова. Мати дитини участі у піклуванні за станом її здоров`я не бере. Мати, ОСОБА_2 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В інтересах малолітньої дитини, яка фактично залишилася без піклування матері, органом опіки та піклування прийнятий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки села Висачки Лубенського району Полтавської області.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 вересня 2022 року було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає в повній мірі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23 лютого 2021 року виконавчим комітетом Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Відповідно до копії листа Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 20.05.2021 року №18-6/10/74 ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Даний будинок належить її сестрі ОСОБА_3 . Разом з ОСОБА_2 за цією ж адресою зареєстрована її малолітня дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фактично більше року малолітня ОСОБА_1 проживає у рідної тітки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , яка повністю забезпечує її побут. Громадянка ОСОБА_2 постійно зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с.14).

Згідно актів обстеження умов проживання родини комісією проведено обстеження умов проживання родини ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 18 березня 2021 року - умови проживання задовільні. В будинку тепло та прибрано, в наявності готові страви, але запаси продуктів відсутні (а.с.15). 20 травня 2021 року - умови проживання задовільні, продукти харчування відсутні, на кухні чарки з алкоголем, в холодильнику велика кількість пустих пляшок з під горілки (а.с.16). 10 серпня 2021 року - умови проживання незадовільні, скрізь розкидані речі, брудна постіль. Зі слів матері вона займається прибиранням (пере килими), продукти харчування та готові страви відсутні. Зі слів ОСОБА_5 вчора вона нічого не їла, а сьогодні з`їла бутерброд привезений тіткою (а.с.18).

Відповідно до копії відповіді на запит від 21.01.2022 року №786/115/117/20/-2022 громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП (неналежне виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків) та направлено його до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для подальшого розгляду (а.с.19).

Згідно довідки про участь матері учениці 4 класу ОСОБА_1 у шкільному життя дитини виданої 17 січня 2022 року за підписом директора НЗ «Вовчицького ліцею імені Ф.Мицика Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області» В.Костюка учениця 4 класу ОСОБА_1 регулярно відвідує заняття в школі. Дитина охайна. Мати дитини уникає спілкування з педагогами, які навчають дочку, не цікавиться шкільним життям дитини. Велику увагу приділяє дитини тітка ОСОБА_7 . Мати, ОСОБА_2 , контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, з вчителями не спілкується (а.с.20).

Відповідно до листа Лубенського міського центру соціальних служб від 17.01.2022 року №03-15/08 у зв`язку зі складними життєвими обставинами, що склалися в сім`ї ОСОБА_2 та враховуючи ймовірні ризики подальшого перебування з матір`ю її доньки, спеціалістом служби у справах дітей спільно с фахівцем із соціальної роботи малолітню доньку ОСОБА_1 , було передано на виховання до її рідної тітки ОСОБА_3 . В ході соціального супроводу ОСОБА_2 проводилися систематичні відвідування клієнта за місцем проживання, профілактика зловживання алкоголем, формування навичок відповідального батьківства та створення належних житлово-побутових умов. На момент завершення супроводу позитивних змін досягнуто не було (а.м.23).

Відповідно до копії довідки виданої 03.02.2022 №18-6/10/15 виданої старостою Вовчицького Старостинського округу виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , наявного житла та майна на території старостинського округу не має (а.с.25).

Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Лубенської міської ради громадянка ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням дитини. В стані алкогольного сп`яніння агресивна, на зауваження не реагує, спосіб життя не змінює (а.с.26).

Згідно актів обстеження умов проживання родини ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 від 20.05.2021 та 15.07.2021 - умови проживання задовільні, в будинку є необхідна побутова техніка, кімнати умебльовані відповідно до потреб дитини, продукти харчування в достатній кількості (а.с.27-28).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_9 зареєстрована та проживає у власному житловому будинку. Разом з нею за цією ж адресою зареєстрована та проживає її дочка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Будинок, в якому проживає сім`я, цегляний, вкритий шифером, газифікований. В будинку охайно, затишно. Продуктами харчування забезпечені в повній мірі (а.с.29).

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , відносно малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 17.03.2022 року №01-13/368 вбачається доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.30).

Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей. Батьки несуть відповідальність за не виконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від здійснення своїх батьківських прав по відношенню до своєї доньки, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток, її навчання.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

У відповідності п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Зважаючи на те, що мати дитини відповідачка по справі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, утриманням дитини не займається, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток доньки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків не виконує, не займається вихованням дитини, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно із ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи представника позивача про те, що ОСОБА_2 , умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав.

Разом з тим, суд роз`яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України, у разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3, 15, 16, 141, 150, 155, 164, 165, 166, 169, 180, 181, 199 Сімейного кодексу України, ст. 55, 59, 60 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини відкритий у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави судовий збір у розмірі 2 481 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч.6 ст.164 СК України копію цього рішення після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10 жовтня 2022 року.

Суддя: Я. В. Просіна