ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2021 року, ухвалене суддею Олійник О.О., повний текст ухвали складено - дата не вказана

та за апеляційною скаргою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

на додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2021 року, ухвалене суддею Олійник О.О., повний текст ухвали складено - дата не вказана

у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зведеному виконавчому провадженні № 54661868, -

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2021 року представник боржника ОСОБА_2 - адвокат Бардін І.С. звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зведеному виконавчому провадженні № 54661868, в якій просив суд поновити строк для звернення до суду зі скаргою (у разі його пропуску); визнати неправомірними дії виконавця стосовно звернення стягнення на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя та визнати неправомірним акт опису та арешту майна від 05.12.2013 року ВП № 36584840; визнати неправомірною бездіяльність виконавця стосовно невинесення в порядку, передбаченому ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про опис та арешт житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати неправомірною бездіяльність виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про звернення стягнення на частку майна боржника у спільному майні - житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яким він володіє разом із дружиною; визнати неправомірною бездіяльність виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано за боржником; визнати неправомірними дії виконавця стосовно визначення вартості арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати неправомірним та недійсним звіт про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 року Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначено вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати неправомірними дії виконавця щодо звернення стягнення на єдине житло боржника (будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із передчасністю та порушенням виконавцем черговості звернення стягнення на майно (встановленої у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»); зобов`язати державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) усунути виявлені порушення і поновити порушені права заявника та інших осіб; судові витрати (у тому числі витрати божника на професійну правничу допомогу) покласти на Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків); надати можливість боржнику протягом п`яти днів після прийняття рішення за даною скаргою подати до суду відповідні докази понесення витрат для їх подальшого стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в рамках виконавчого провадження АСВП №36584840 перебуває виконавчий лист Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2013 року у справі №2027/12664/12 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу 56 000,00 грн., 2 189,00 грн. в рахунок 3 % річних, 1288,00 грн. в рахунок інфляції, 6 165,00 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікованої ставки НБУ, 656,43 грн. в рахунок судових витрат, а всього 66 299,43 грн. Державним виконавцем щодо боржника ОСОБА_3 було об`єднані інші виконавчі провадження у зведене виконавче провадження за єдиним номером 54661868. У зведене виконавче провадження також було включено і виконавче провадження №36584840. Також до зведеного виконавчого провадження були включені наступні виконавчі провадження: №45860986 у справі 639/8220/13-ц про стягнення заборгованості у сумі 6 376,33 грн; №45950505 у справі 639/9148/14-ц про стягення заборгованості у сумі 26 115,48 грн (представник зазначає, що 26.04.2021 року скоріше за все буде скасовано заочне рішення у даній справі з підстав, зазначених в ухвалі суду від 29.03.2021 року у справі № 639/3160/20); №48577894 у справі № 639/4512/15-ц про стягнення заборгованості у сумі 26 321,23 грн. (представник зазначає, що 26.04.2021 року скоріше за все буде скасовано заочне рішення з підстав, зазначених в ухвалі суду від 29.03.2021 року у справі № 639/3160/20); №64328186 у справі № 639/3160/20 про стягнення боргу у сумі 887,01 грн. (представник зазначає, що заочне рішення скасовано ухвалою суду від 29.03.2021 року у справі № 639/3160/20); №64328332 у справі №639/3160/20 про стягнення боргу у сумі 88 701,61 (представник зазначає, що заочне рішення скасовано ухвалою суду від 29.03.2021 року у справі № 639/3160/20). Усі ці виконавчі провадження стосуються боржника ОСОБА_3 та стягувача ОСОБА_1 , які перебувають на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у рамках зведеного виконавчого провадження №54661868. Актом опису та арешту майна від 05.12.2013 року у ВП №36584840 описано та арештовано житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 . Постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності призначено суб`єкта оцінювання для участі у виконавчому провадженні ВП №36584840 від 27.11.2020 року, виконавцем призначено Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» для надання висновку щодо вартості вказаного вище арештованого нерухомого майна скаржника. 08.02.2021 року до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов звіт про оцінку майна №76, яким 05.02.2021 року визначена вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на рівні 635 700,00 грн. Представник боржника зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Представник боржника вважає неправомірним акт опису та арешту майна від 05.12.2013 року у ВП №36584840, як за формою, так і за змістом у зв`язку з порушенням вимог Інструкції з організації примусового виконання (у редакції, чинній на момент проведення опису 05.12.2013 року) з посиланням на пункти Інструкції, які були порушені державним виконавцем при описі та арешті майна. Також вказує, що виконавець протиправно допустив бездіяльність в частині не виділення частки боржника зі спільної сумісної власності подружжя та звернув стягнення на майно особи, яка не є боржником, а тому постанова від 27.11.2020 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №36584840 в рамках зведеного виконавчого провадження №54661868 є неправомірною також. Зазначає, що однозначно протиправними є дії виконавців щодо звернення стягнення не на майно боржника та протиправною є бездіяльність виконавця стосовно невжиття заходів із звернення до суду з двома поданнями про: звернення стягнення на частку боржника у спільному майні, яким він володіє разом із дружиною; вирішення питання щодо звернення стягнення на майно, яке не зареєстроване за боржником. Крім того, вважає, що дії виконавця стосовно визначення вартості арештованого майна є також неправомірними у зв`язку з тим, що постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №36584840 від 27.11.2020 року є передчасною та протиправною, т.я. виконавець не перевіряв чи дійшли сторони згоди щодо вартості описаного майна боржника. Суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що реально може вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною. Зазначає, що звіт про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 року Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначено вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на рівні 635700,00 грн. підлягає скасуванню/визнанню неправомірним, як і підлягають визнанню неправомірними рішення, дії та бездіяльність виконавця, які мали місце під час визначення вартості арештованого майна. Також зазначає, що заявка на реалізацію арештованого майна від 01.03.2021 року не відповідає вимогам Порядку реалізації арештованого майна з посиланням на порушення відповідних пунктів вказаного Порядку. Крім того, вважає, що виконавець передчасно звернув стягнення на єдине житло боржника, оскільки звернення стягнення на житло є виключним заходом, який може бути застосований в останню чергу, що визначено частинами першою, третьою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», з метою уникнення обмеження конституційних прав громадян. Згідно з вимогами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Також, вважає, що державний виконавець все ж таки передчасно звернула стягнення на єдине житло боржника у зв`язку з тим, що не направила запитів щодо рухомого майна боржника у десять державних органів, які володіють відповідною інформацію, та понад у 70 фінансових установ, які можуть володіти інформацію про банківські вклади та депозити боржника.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №54661868 стосовно звернення стягнення на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №54661868 стосовно невжиття заходів із звернення до суду з поданням про звернення стягнення на частку майна боржника ОСОБА_2 у спільному майні, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Визнано неправомірним акт опису та арешту майна від 05.12.2013 року у виконавчому провадженні №36584840, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №54661868 стосовно невинесення в порядку, передбаченому ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про опис та арешт житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано неправомірними дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №54661868 стосовно визначення вартості арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним звіт про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 року Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначено вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано неправомірними дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 4661868 які полягають у порушенні черговості (встановленої у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 , зокрема на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який є його єдиним житлом.

Зобов`язано державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зведеному виконавчому провадженні № 54661868 усунути неправомірні дії та бездіяльність зазначені у цій ухвалі суду.

У задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовлено.

Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 16.00 годину 20 травня 2021 року у приміщенні Московського районного суду м. Харкова, встановлено строк у 5 днів, після постановлення цієї ухвали, для подання представником боржника - адвокатом Бардіним І.С. доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

Встановлено представнику Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) строк для надання заперечень на заяву (клопотання) про розподіл судових витрат до початку судового засідання із розгляду зазначеного питання.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що строки звернення до суду зі скаргою скаржником не пропущено, а вимоги скарги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

27 квітня 2021 року до суду надійшла заява/клопотання представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Бардіна І.С. про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зведеному виконавчому провадженні №54661868, в якій просить суд: покласти судові витрати у справі на Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків); за рахунок бюджетних асигнувань стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_2 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які понесені у зв`язку із оскарженням дій та бездіяльності державних виконавців; на примусове виконання відповідної ухвали, яка набирає законної сили з моменту її проголошення і підписання суддею, прийнятої за результатом розгляду цієї заяви/клопотання, видати виконавчий лист про стягнення (за рахунок бюджетних асигнувань) з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, які понесені у зв`язку із оскарженням дій та бездіяльності державних виконавців.

Заява мотивована тим, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 року у справі № 2027/12664/12 частково задоволено скаргу боржника, з девяти вимог скарги задоволено вісім, тобто, скарга задоволена на 89%. Сума фактично сплачених витрат на професійну правничу допомогу у справі на теперішній час дорівнює 20 000,00 грн., на підтвердження чого додано детальний опис робіт, докази реальності сплати та інші підтверджуючі документи. Звертає увагу, що відповідно до додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги послуга з представництва та захисту інтересів клієнта під час судових засідань вважається наданою у випадку саме прибуття адвоката виконавця чи залученого виконавцем на договірних умовах іншого адвоката до суду у призначений для проведення судового засідання день та час незалежно від того чи відбулось судове засідання, чи не відбулось. Факт прибуття адвоката боржника до суду з метою участі у судових засіданнях, які були призначені судом на 23.03.2021, 19.04.2021, 22.04.2021 підтверджується матеріалами судової справи, відомостями за результатом фіксування працівниками судової охорони факту прибуття адвоката до суду та іншими доказами, які підтверджують вищезазначене. Також в обґрунтування заяви посилається на норми ЦПК України, які регулюють питання стягнення судових витрат, які зокрема складаються з витрат на професійну правничу допомогу, а також на правові позиції Верховного суду з цього питання.

28.05.2021 року Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надав до суду клопотання про зменшення витрати на оплату правничої допомоги, в якому зазначає, що до складу зведеного виконавчого провадження №54661868 входить виконавче провадження №36584840 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 24.01.2013 року Московським районним судом м. Харкова у справі №2027/12664/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу 66 299,43 грн. Відкрито вищезазначене виконавче провадження ще у 2013 році, тобто звертає увагу суду, на те, що більше ніж 8 років не виконується рішення суду. За 8 років на боржника відкрито ще 5 виконавчих проваджень (наразі 2 виконавчих провадження завершені у зв`язку зі скасуванням судових рішень). Сума боргу зросла до 123 756,56 грн., тобто на цю значну суму порушуються права фізичної особи стягувача ОСОБА_1 . На 2013 рік курс USD (долар США) приблизно становив 7,9 грн., тобто сума боргу приблизно була еквівалентна 8 392,33 доларів США. Враховуючи затягування сплати суми боргу ОСОБА_2 , на даний час сума становить близько 2 376,32 доларів США. Не потрібен калькулятор, щоб порахувати інфляційні збитки понесені стягувачем за рахунок невиконання судового рішення. У даному випадку боржник не виконував рішення суду, чим самим активно та тривало порушував права стягувана. Боржник міг кошти, які витратив на правову допомогу, спрямувати на погашення частини боргу та виконання рішення суду, однак таких дій від боржника не послідувало. Звертає увагу суду, що більше ніж 10 годин представник заявника витратив на аналіз та вивчення судової практики у даній категорії справ по спірним питанням, проте, це є суб`єктивною оцінкою необхідної підготовки для захисту прав заявника і більше стосується саморозвитку та збагачення юридичними знаннями представника. Також зазначає, що фінансове забезпечення органів державної виконавчої служби та фінансування витрат на проведення і організацію виконавчих дій здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, а отже вільні кошти, які могли були спрямовані на погашення витрат на професійну правничу допомогу, не передбачені.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2021 року заява представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Бардіна І.С. про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задоволена частково.

Стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 800,00 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що підлягають зменшенню витрати на правову допомогу на 2 000 грн. внаслідок того, що судове засідання, яке було призначено на 23.03.2021 року? не відбулося. Також, суд першої інстанції враховував той факт, що заявник наполягав на частковому задоволенні скарги у розмірі 89 % від 20 000 грн., що дорівнює 17 800 гривень, тому загальний розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню зі служби, становить: 17 800 - 2000 = 15 800 грн.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати і ухвалити нове рішення, яким скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення стягувача про дату, час та місце розгляду справи, оскільки остання судова повістка, яка міститься на а.с. 128 т.1, була направлена стягувачу 23.03.2021 року у судове засідання на 19.04.2021 року, при винесенні ухвали 22.04.20021 року судом першоїі інстанції не було належним чином повідомлено стягувача про судове засідання в цей день. Також зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано той факт, що боржник дізнався про відкрите виконавче провадження 26.07.2013 року, що є датою складення акту державного виконавця про те, що боржник перешкоджав проведенню виконавчих дій, не пуска в дім для перевірки майнового стану. Також у матеріалах справи містяться пояснення боржника, відповідно до яких останній повідомлений за невиконання вимог державного виконавця, за неподання або подання неправдивих відомостей про доходи та майновий стан, а також про неповідомлення про зміну місця проживання чи місця знаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом, також попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України. Клопотання про поновлення строку подачі скарги до суду боржником не було подано. Посилається на вимоги ст. 383,385 ЦПК України (у редакції станом на 27.07.2013 року), які передбачають десятиденний строк подачі відповідних скарг. При цьому посилається на відповідні постанови Великої Палати Верховного Суду та постанови Верховного Суду. Вказує, що є безпідставними доводи представника боржника про те, що вперше 05.03.2021 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, оскільки боржнику було відомо про виконавче провадження з 26.07.2013 року. Вказує, що строк звернення зі скаргою сплив 04.08.2013 року, тому скарга підлягає залишенню без розгляду. Також посилається на те, що боржник діє недобросовісно та зловживає правом, оскільки з 26.07.2013 року він не скористався правом подачі скарги. Також зазначає, що акт опису та арешту майна від 05.12.2013 року у ВП №36584840, а саме житлового будинку відповідає вимогам п.п.1.5.,4.2. Інструкції з організації примусового виконання рішення, зазначено усі необхідні відомості про описаний об`єкт в акту опису та арешту майна боржника. Також вказує, що боржником не доведено, а судом першої інстанції не встановлено того факту, що житловий будинок з надвірними будівлями перебуває у спільній сумісній власності подружжя, тому посилання суду на те, що акт опису та арешту майна від 05.12.2013 року є неправомірним, не відповідає обставинам справи. Також вказує, що на момент складення звіту про оцінку майна №76 від 05.02.2021 року була чинна та дійсна постанова від 15.02.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Вказує, що матеріали виконавчого провадження №3658548 містять ще один звіт про оцінку майна від 19.02.2014 року, який виготовлений ТОВ «Альянс». 07.03.2014 року боржником надано заперечення щодо результатів визначення вартості будинку, боржник вимагав надати рецензування звіту, витрати з цим він брав на себе, але кошти сплачені не були, звіт про оцінку майна не оскаржувався. Вказує, що ЗУ «Про виконавче провадження» не містить норм щодо повтороного винесення простанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження при наявності чинної постанови від 15.02.2013 року. Також зазначає, що в частині визнання недійсним звіту про оцінку майна №76 судом першої інстанції проігноровано те, що боржник пропустив строки на оскарження звіту про оцінку майна №76 від 05.02.2021 року, оскільки 08.02.2021 року було відправлено повідомлення сторонам виконавчого провадження з роз`ясненням їх права у 10-деннний строк з дня отримання повідомлення оскаржити результати визначення вартості арештованого майна в судовому порядку, що боржником здійснено не було, лист на адресу боржника повернувся до ВДВС у зв`язку із закінченням ерміну зберігання.

У відзиві на апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, який надійшов до Харківського апеляційного суду 29.06.2021 року, представник боржника ОСОБА_2 - адвокат Бардін І.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду першої інстанції Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває зведене виконавче провадження №54661868 щодо стягнення боргу на суму 123 756,56 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , до складу якого входить ВП №36584840 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 24.01.2013 року Московським районним судом м. Харкова у справі №2027/12664/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу 66 299,43 грн. Відкрито вищезазначене виконавче провадження ще у 2013 році, тобто звертає увагу суду, на те, що більше ніж 8 років не виконується рішення суду. За 8 років на боржника відкрито ще 5 виконавчих проваджень (наразі 2 виконавчих провадження завершені у зв`язку зі скасуванням судових рішень). Сума боргу зросла до 123 756,56 грн., тобто на цю значну суму порушуються права фізичної особи стягувача ОСОБА_1 . На 2013 рік курс USD (долар США) приблизно становив 7,9 грн., тобто сума боргу приблизно була еквівалентна 8 392,33 доларів США. Враховуючи затягування сплати суми боргу ОСОБА_2 , на даний час сума становить близько 2 376,32 доларів США. Не потрібен калькулятор, щоб порахувати інфляційні збитки понесені стягувачем за рахунок невиконання судового рішення. У даному випадку боржник не виконував рішення суду, чим активно та тривало порушував права стягувача. Боржник міг кошти, які витратив на правову допомогу, спрямувати на погашення частини боргу та виконання рішення суду, однак таких дій від боржника не послідувало. Також зазначає, що фінансове забезпечення органів державної виконавчої служби та фінансування витрат на проведення і організацію виконавчих дій здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, а отже вільні кошти, які могли були спрямовані на погашення витрат на професійну правничу допомогу, не передбачені.

Відзиви на апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на додаткове рішення суду першої інстанції не надходили.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.05.2021 року витребувано дану цивільну справу з Московського районного суду м. Харкова (т.2 а.с. 137).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.06.2021 року відкрито провадження у справі (т.2 а.с. 141)

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 24.06.2021 року та від 21.10.2021 року справа призначена до розгляду Харківським апеляційним судом на 14.07.2021 року та на 01.12.2021 року (т.2 а.с. 151, т.3 а.с. 43).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 01.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року справа призначена до розгляду на 10.10.2022 року (т.3 а.с. 73).

У судове засідання до апеляційного суду не з`явилися учасники справи. Стягувач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Квартенко О.Р., боржник ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бардін І.С., Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 15.09.2022 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на їх офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України. Заяв та клопотань від них про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що представник боржника в особі свого представника звернувся до суду 15.03.2021 року, тобто впродовж десятиденного строку з моменту коли ознайомився з частиною матеріалів виконавчого провадження, порушення державним виконавцем є триваючими, а тому, судом першої інстанцї встановлено, що на теперішній час строків звернення до суду, скаржником не пропущено.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.03.2019 у справі № 821/197/18 та від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців, який передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції встановлено, що дії та бездіяльність державного виконавця стосуються передачі майна: житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі низки дій державного виконавця після відкриття виконавчого провадження №36584840 був переданий на примусову реалізацію на підставі акту опису та арешту майна від 05.12.2013 року та звіту про оцінку майна № 76, який проведено 05.02.2021 року Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи» (т.1 а.с. 29, 34-44).

Державним виконавцем щодо боржника ОСОБА_2 були об`єднані інші виконавчі провадження у зведене виконавче провадження за єдиним номером 54661868. У зведене виконавче провадження також було включено і виконавче провадження № 36584840.

Також до зведеного виконавчого провадження були включені наступні виконавчі провадження: № 45860986 у справі 639/8220/13-ц про стягнення заборгованості у сумі 6 376,33 грн; № 45950505 у справі 639/9148/14-ц про стягнення заборгованості у сумі 26 115,48 грн; № 48577894 у справі № 639/4512/15-ц про стягнення заборгованості у сумі 26 321,23 грн.; № 64328186 у справі № 639/3160/20 про стягнення боргу у сумі 887,01 грн. (т. 2 а.с. 8).

За всіма цими виконавчими провадження судами були ухвалені заочні рішення, які наразі оскаржуються ОСОБА_2 , ним були подані заяви про скасування заочних рішень. Крім того, ще по двум виконавчим провадженням: №64328186 у справі №639/3160/20 про стягнення боргу у сумі 887,01 грн. та №64328332 у справі №639/3160/20 про стягнення боргу у сумі 88 701,61 грн. заочне рішення скасовано ухвалою суду від 29.03.2021 року у справі № 639/3160/20.

Суд першої інстанції встановив, що порушення прав ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_5 , яка не є боржником у цих виконавчих провадженнях, почалося саме з винесення акту опису та арешту майна житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який був складений 05.12.2013 року.

Актом опису та арешту майна від 05.12.2013 року у ВП №36584840 описано та арештовано житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (т.1 а.с. 30).

Постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності призначено суб`єкта оцінювання для участі у виконавчому провадженні ВП №36584840 від 27.11.2020 року, виконавцем призначено Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» для надання висновку щодо вартості вказаного вище арештованого нерухомого майна скаржника (т.1 а.с. 32).

08.02.2021 року до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов звіт про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 року визначена вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на рівні 635 700,00 грн. (т.1 а.с. 34-44).

Суд першої інстанції встановив, що як акт опису та арешту майна від 05.12.2013 року, так і звіт про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 року визначена вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на рівні 635 700,00 грн., були складені з порушеннями як Інструкції з організації примусового виконання рішень, так і Закону України Про виконавче провадження.

У порушення вимог п. 4.2.1 розділу IV Інструкції з організації примусового виконання (у редакції, чинній на момент проведення опису - 05.12.2013) у акті не зазначені технічні ознаки описаного майна (ступінь зносу, санітарно-технічний стан, дата забудови, наявність комунікацій, тощо). Також, відповідно до акту опису та арешту майна від 05.12.2013 року державним виконавцем було лише перераховано у акті, що за вказаною адресою знаходиться житловий будинок та перелічені надвірні будівлі. На цьому опис споруд закінчується. Акт не містить даних щодо технічного стану об`єктів як ззовні так і зсередини.

Крім того, в акті зазначено, що досліджувався об`єкт в цілому, а не його частка, яка належить саме боржнику ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до матеріалів справи судом першлої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб у 1976 році, відповідно до свідоцтва про шлюб, копія якого була додана до скарги (т.1 а.с. 56). Також факт укладання шлюбу підтверджується копією паспорту ОСОБА_5 , відповідно до якого у графі сімейний стан значиться запис про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_2 (т.1 а.с. 57-58).

Будинок з надвірними будівлями житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини вказаного будинку від 24.12.1981 року, оскільки був придбаний ними у період шлюбу.

Отже, звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 шляхом складення акту опису та арешту всього житлового будинку, який перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 , без визначення частки боржника у спільному майні, є неправомірним.

На уточнююче запитання суду представник ВДВС зазначила що на сьогоднішній день з поданням про виділення частки боржника у спільному майні до суду не зверталась.

Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи державного виконавця про те, що матеріали виконавчого провадження містять запит виконавця до органу РАЦС і що останній повідомив про відсутність даних щодо укладання шлюбу, з наступних причин. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, міститься відповідь що у ДРАЦС немає даних щодо укладання або розірвання шлюбу щодо ОСОБА_2 . Однак у відповіді зазначено, що перевірку проведено у період з 20.02.2008 року по день надання відповіді. Оскільки шлюб був укладений у 1976 році, а виконавець не вжив заходів щодо перевірки запитуваного періоду інформації, його дії з приводу не звернення до суду з поданням про визначення частки у спільному майні боржника, тому слід визнати неправомірними. Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги, що виконавцю було відомо про факт укладання шлюбу ще з моменту звернення до нього дружини боржника із заявою, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, однак виконавець все одно ігнорував вимоги ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та продовжував здійснювати заходи з примусової реалізації всього житлового будинку без визначення частки у спільному майні, чим порушував права осіб, які не є стороною виконавчого провадження та права власності яких могли бути порушеними у разі примусової реалізації зазначеного майна, а саме права власності на частку у будинку ОСОБА_5 .

За таких обставин, акт опису та арешту майна від 05.12.2013 року, а саме житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , є неправомірним, оскільки цим документом державний виконавець описав та арештував частку у спільному сумісному майні, яка не належить боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_2 , а яка є власністю його дружини ОСОБА_5 .

З цих же підстав суд першої інстанції визнав неправомірними дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №54661868 стосовно звернення стягнення на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що підлягає визнанню неправомірною бездіяльність державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №54661868 стосовно невжиття заходів із звернення до суду з поданням про звернення стягнення на частку майна боржника ОСОБА_2 у спільному майні, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , з наступних підстав.

У Постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі 446/53/16-ц, зазначено: «...У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що частка у праві спільної власності є самостійним об`єктом цивільних прав та на неї кредитором може бути звернуто стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів. Поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні (пункти 26, 28, 29).

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 643/16464/17 (провадження № 61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами визначити ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. ОСОБА_3 при розгляді справи у судах заявляла про порушення її права на частку у спільному майні подружжя, що може мати місце у випадку звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель по АДРЕСА_1 наполягаючи, що вона має право на 1/2 частину цієї нерухомості. Колегія суддів погоджується з тим, що комплекс нежитлових будівель по АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як спільна сумісна власність. У зв`язку із цим звернення стягнення з метою виконання судового рішення може бути звернуто на 1/2 ідеальну частку комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_1, яка належала на праві власності боржнику ОСОБА_4 на час подання державним виконавцем заяви до суду. В результаті розгляду справи встановлено, що саме ця частка у нерухомому майні належала ОСОБА_4, і право власності на це майно не було зареєстровано у Державному реєстрі речових.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №54661868 стосовно невинесення в порядку, передбаченому ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про опис та арешт житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути укладений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Однак, всупереч вимогам Закону України Про виконавче провадження виконавцем взагалі не виносилась постанова про опис та арешт нерухомого майна боржника, перед тим як залучити оцінювача та замовити звіт про оцінку майна № 76 від 05.02.2021 року.

Відповідно до п. 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень: після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Зазначених дій виконавцем здійснено не було, звіт про оцінку майна №76 від 05.02.2021 року був складений та підставі акту опису та арешту майна боржника від 05.12.2013 року, який був складений також з порушеннями зазначеними в ухвалі суду вище.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 54661868 стосовно визначення вартості арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання недійсним Звіту про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 року Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначено вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом першої інсианції встановлено, що постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №36584840 від 27.11.2020 року є передчасною, у зв`язку із тим, що виконавець не перевіряв, чи дійшли сторони згоди щодо вартості описаного майна боржника.

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли жоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Судом першої інстанції встановлено, що матеріали виконавчого провадження не містять даних, що виконавець надав можливість боржнику узгодити зі стягувачем вартість арештованого майна.

Крім того, дії державного виконавця щодо визначення вартості житлового будинку боржника повинна була здійснення з урахування визначення частки ОСОБА_2 у спільному майні подружжя на цей будинок.

Судом першої інстанції встановлено, що звіт про оцінку майна № 76 від 05.02.2021 року був складений з порушеннями вимог чинного законодавства України, а тому підлягає визнанню судом недійсним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, ані виконавець, ані суб`єкт оціночної діяльності жодного разу не увійшли у будинок з метою визначення дійсної вартості будинку та рухомого майна, яке перебуває у будинку, виконавець з 2013 року не здійснював дій зі звернення до суду з поданням про примусове входження до житла боржника, з огляду на те, що він нібито не відчиняє двері, при спробі виконавця потрапити до житла. Натомість виконавець звернувся до голови адміністрації Жовтневого району м. Харкова з проханням надати довідку з питань перевірки матеріально-побутових умов проживання, в тому числі, кількість та дані осіб, мешкаючих за адресою будинку боржника, про зареєстрованих та фактично мешкаючих, на що вказаний орган склав акт обстеження матеріально-побутових умов від 09.06.2015 року, відносно житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого зазначено, що провести обстеження сім`ї ОСОБА_2 не було можливості, оскільки власник житлового будинку не дав згоду спеціалістам Управління на проведення обстеження. Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що виконавець поклав на вказане Управління обов`язки по здійсненню невластивих функцій цим органом у рамках виконавчого провадження та фактично переклав виконання своїх обов`язків з примусового входження до житла на інших орган.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про порушення процедури визначення вартості майна та проведення оцінки житлового будинку.

Суб`єкт оціночної діяльності, який склав звіт № 76 від 05.02.2021 року, не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього стану, що може вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

У матеріалах виконавчого провадження немає доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта з метою об`єктивної його оцінки.

У постанові від 12.06.2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді недоотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості.

Представником боржника був наданий новий звіт житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого вартість будинку оцінювалась у 1 346 600 грн., що значно вище за оцінку, яка була зроблена на замовлення виконавця.

Крім того, судом першої інстанції взято до уваги, що оцінка була проведена щодо усього будинку без визначення частки у спільному майні подружжя боржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц зазначено, що на думку Великої Палати Верховного Суду визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

Частиною третьою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Відповідно до статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1404-VIII для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Пунктами 15, 16 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт № 1) регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, для отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

За таких обставин суд першлої інстанції дійшов висновку, що під час проведення оцінки майна в межах зведеного виконавчого провадження №54661868 було порушено положення Закону України 'Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національного стандарту № 1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.

Судом першлї інстанції встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження немає доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , саме в процесі здійснення оцінки майна, звіт про вартість якого оскаржується ОСОБА_2 .

Також, суд першлї інстанції визнав неправомірними дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №54661868, які полягають у порушенні черговості, встановленої у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», щодо звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 , зокрема на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який є його єдиним житлом, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Судом першої інстанції, відповідно до матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що виконавцем не вжито всіх заходів в рамках зведеного виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо встановлення факту відсутності у боржника по виконавчому провадженню достатніх коштів та рухомого майна для належного проведення виконавчих дій.

Державний виконавець у судовому засіданні повідомив, що ним було здійснено запити лише у ті банки, які підключені до Автоматизованої системи виконавчого провадження, що жодним чином не спростовує обов`язку виконавця звертатися і до інших банків із запитами про наявність грошових коштів боржинка, яких в Україні понад 70 установ.

Суд першої інстанції не взяв до уваги довідку виконавця про черговість звернення стягнення на майно боржника та відсутність у боржника майна попередньої черги від 27.01.2015 року, яка міститься в матеріалах справи, тому що вона суперечить як поясненням самого виконавця у судовому засіданні, яка на уточнююче запитання суду, повідомила, що на даний час нею вживаються дії щодо перевірки наявності коштів та рухомого майна шляхом направлення запитів до банків та державних органів, що суперечить доводам, які викладені в письмових поясненнях органа ВДВС відносно того, що виконавцем вжити усі заходи щодо черговості виявлення майна боржника.

Крім того, виконавець у судовому засіданні повідомила суд, що нею винесено вже три постанови від 18.03.2021 року, 01.04.2021 року, 15.04.2021 року про відкладення виконавчий дій, які також містяться у матеріалах виконавчого провадження, щодо передачі спірного житлового будинку на примусову реалізацію шляхом його продажу на публічних торгах. Проведення зазначених виконавчих дій було відкладено до 29 квітня 2021 року включно. На запитання суду чому виконавчі дії відкладаються, виконавець пояснила, що надається можливість уникнути неправомірних наслідків проведенням подальших виконавчих дій шляхом направлення запитів із виявлення майна боржника попередніх черг, оновлення даних щодо майна боржника шляхом надсилання запитів до органів та служб, які володіють зазначеною інформацією, чим частково підтверджує обґрунтованість скарги боржника, однак визнати скаргу частково або у повному обсязі у судовому засіданні відмовилась.

Також, судом першої інстанції встановлено, що виконавець передчасно звернув стягнення на єдине житло боржника у зв`язку із тим, що не направила запитів щодо рухомого майна боржника до: Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області (стосовно наявності або відсутності земельних ділянок боржника); Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області (стосовно сільгосптехніки та рогатої худоби);

Управління Держпраці у Харківській області (стосовно устаткування, приладів або будівельної техніки); Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; Управління комунального майна та приватизації ХМР (стосовно майна, яке перебуває в оренді); Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку ХМР (стосовно провадження підприємницької діяльності, торгівлі або надання послуг боржником); Департаменту земельних відносин ХМР (стосовно оренди землі боржника); ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» (стосовно зерносховищ); Державної служби України з безпеки на транспорті (стосовно водних транспортних засобів); Державної авіаційної служби України (стосовно льотних транспортних засобів).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи той факт, що матеріали виконавчого провадження не містять у собі доказів того, що виконавцем досліджувались причини невиконання рішення суду та питання щодо їх поважності, можна дійти до висновку про неправомірність бездіяльності державного виконавця щодо невжиття у повному обсязі реальних та дієвих заходів, які направлені на встановлення факту наявності чи відсутності поважних причин щодо невиконання рішення суду у встановлені строки.

За таких обставин суд першолї інстанції дійшов висновку про зобов`язання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зведеному виконавчому провадженні №54661868 усунути неправомірні дії та бездіяльність, зазначені у цій ухвалі суду, оскільки такий спосіб захисту не суперечить закону, відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України.

Щодо вимоги скаржника стосовно визнання неправомірною бездіяльності виконавця стосовно невжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно, яке не зареєстроване за боржником, суд визнав, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавець звертався до КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації із відповідним запитом щодо надання інформації про наявність чи відсутність нерухомого майна стосовно ОСОБА_2 і у відповідь на такий запит було надано копії правовстановлюючих документів на житловий будинок житловою площею 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

При ухваленні додаткового рішення суду про часткове задоволення заяви/клопотання представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Бардіна І.С. про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зведеному виконавчому провадженні №54661868, суд першої інстанції встановлені наступні обставини.

Суд першої інстанції при вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу врахував докази, які були надані на підтвердження часу, який витратив адвокат Бардін І.С. на виконання зазначених ним послуг та обсяг наданих адвокатом послуг, зокрема: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги, пов`язаної із розглядом справи у суді апеляційної інстанції від 24.04.2021 року, відповідно до якого: консультування клієнта щодо перспектив та порядку оскарження дій та бездіяльності виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до Московського районного суду м. Харкова по справі № 2027/12664/12 із роз`ясненням процесуальних строків та орієнтовно необхідного часу, який знадобиться для отримання можливого позитивного результату - 30 хвилин дорівнює 500 гривень; представництво інтересів під час здійснення судочинства (що включає у себе дослідження та юридичний аналіз всіх матеріалів зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54661868; аналіз та вивчення судової практики у даній категорії справ по спірним питанням шляхом пошуку та перегляду судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень (проаналізовано більше десяти судових справ шляхом прочитання відповідних судових рішень, у тому числі Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року та постанов Верховного Суду від 25.11.2020 по справі 636/1301/18, від 07.10.2020 у справі № 757/48266/19, від 10.02.2020 у справі № 676/1314/19, від 20.01.2021 по справі 446/53/16-ц, від 22.12.2020 у справі № 643/16464/17, від 15.10.2020 по справі № 917/628/17, від 30.07.2020 по справі № 520/2218/2020, від 11.02.2021 по справі № 761/15797/19) та інших судових рішень; підготовка та написання скарги до суду на 22 аркушах, формування додатків до неї, зібрання та подання матеріалів до суду; надання (правової інформації) відповідей клієнту на поставлені ним запитання щодо подальших дій у зв`язку із прийняття судом до розгляду скарги; вивчення змісту пояснень державного виконавця та доданих до пояснень матеріалів; написання пояснень від 19.04.2021,20.04.2021 - 10 годин 30 хвилин дорівнює 10 500 гривень;

прибуття адвоката до Московського районного суду м. Харкова та участь у судових засіданнях (представництво), які були призначені судом на 23.03.2021, 19.04.2021, 22.04.2021 - 3 засідання дорівнює 9 000 грн.

Також надані належним чином засвідчена копія договору про надання професійної правничої допомоги від 09.03.2021 року між Адвокатським обєднанням Правота та ОСОБА_2 ; належним чином засвідчена копія заявки на надання професійної правничої допомоги від ОСОБА_2 на адресу АО Правота від 10.03.2021 року; належним чином засвідчена копія повідомлення від 10.03.2021 від АО Правота на адресу ОСОБА_2 ; належним чином засвідчена копія додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги між сторонами від 10.03.2021 року; належним чином засвідчена копія повідомлення від 22.04.2021 року від АО Правота на адресу ОСОБА_2 ; належним чином засвідчена копія акту виконаних робіт від 22.04.2021 року між вищевказаними сторонами; оригінал платіжного доручення щодо оплати виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 24.04.2021 року; належним чином засвідчена копія документу, який підтверджує отримання оплати виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 24.04.2021 року; належним чином засвідчена копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АО «Правота»; належним чином засвідчена копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру представника боржника - адвоката Бардіна І.С., який діє у складі АО Правота (т.2 а.с. 38-54).

Суд першої інстанції, виходячи із критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, визнав співмірними зі складністю справи та погодився із витратами, які вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги, пов`язаної із розглядом справи у суді апеляційної інстанції від 24.04.2021 року?? та акті виконаних робіт від 22.04.2021 року в частині витрати на консультування клієнта щодо перспектив та порядку оскарження дій та бездіяльності виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до Московського районного суду м. Харкова по справі № 2027/12664/12 із роз`ясненням процесуальних строків та орієнтовно необхідного часу, який знадобиться для отримання можливого позитивного результату - 30 хвилин, що дорівнює 500 гривень та витрат на представництво інтересів під час здійснення судочинства (що включає у себе дослідження та юридичний аналіз всіх матеріалів зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54661868; аналіз та вивчення судової практики у даній категорії справ по спірним питанням шляхом пошуку та перегляду судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень (проаналізовано більше десяти судових справ шляхом прочитання відповідних судових рішень, у тому числі Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року та постанов Верховного Суду від 25.11.2020 по справі 636/1301/18, від 07.10.2020 у справі № 757/48266/19, від 10.02.2020 у справі № 676/1314/19, від 20.01.2021 по справі 446/53/16-ц, від 22.12.2020 у справі № 643/16464/17, від 15.10.2020 по справі № 917/628/17, від 30.07.2020 по справі № 520/2218/2020, від 11.02.2021 по справі № 761/15797/19) та інших судових рішень; підготовка та написання скарги до суду на 22 аркушах, формування додатків до неї, зібрання та подання матеріалів до суду; надання (правової інформації) відповідей клієнту на поставлені ним запитання щодо подальших дій у зв`язку із прийняття судом до розгляду скарги; вивчення змісту пояснень державного виконавця та доданих до пояснень матеріалів; написання пояснень від 19.04.2021,20.04.2021 - 10 годин 30 хвилин, що дорівнює 10 500 гривень.

Така позиція суду першої інстанції, як зазначив суд, відповідає правовій позиції, яка викладена у п. 24 Постанови Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18 зазначено, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою собою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції...». Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Однак, суд першої інстанції не погодився, виходячи із вищевказаних критеріїв, зокрема, із розміром витрат на прибуття адвоката до Московського районного суду м. Харкова та участь у судових засіданнях (представництво), які були призначені судом на 23.03.2021, 19.04.2021, 22.04.2021 - 3 засідання, що дорівнює 9 000 гривень, оскільки судове засідання, яке було призначене на 23.03.2021 року не відбулось, суд визнав за недоцільне стягувати витрати за участь у судовому засіданні, яке не відбулось 23.03.2021 року у розмірі 3 000 грн., однак враховуючи, що адвокат прибув у цей день до суду, про що свідчить явочний лист, в якому міститься підпис представника боржника адвоката Бардіна І.С. (т. 1 а.с. 73), суд визнав, що адвокатом був витрачений час на прибуття до суду, який дорівнює однієї години роботи адвоката, яка становить 1000 гривень, виходячи із положень договорів, проаналізованих судом.

Так, відповідно до п.2 додаткової угоди між сторонами від 10 березня 2021 року визначено, що вартість послуг визначається відповідно до розділу 4 основного договору. При цьому вартість однієї години виконаної роботи за цією додатковою угодою не може бути меншою ніж 1000,00 гривень без ПДВ - у суді першої інстанції; 3 000,00 гривень без ПДВ - у суді апеляційної інстанції та 5 000,00 гривень без ПДВ - у суді касаційної інстанції, апеляційних (у тому числі, але не виключно у Харківському апеляційному суді), Верховному Суду (Велика Палата Верховного Суду, Касаційний цивільний суд) не може бути меншою ніж 3 000,00 гривень без ПДВ за участь в одному судовому засіданні одного адвоката незалежно від тривалості такого засідання. Послуга щодо представництва та захисту інтересів клієнта під час судових засідань вважається наданою у випадку прибуття адвоката виконавця чи залученого виконавцем на договірних умовах іншого адвоката до суду у призначений для проведення судового засідання день та час незалежно від того чи відбулось судове.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення витрат на правову допомогу на 2 000 грн. внаслідок того, що судове засідання, яке було призначено на 23.03.2021 року не відбулось. Також, враховуючи той факт, що заявник наполягав на частковому задоволенні скарги у розмірі 89 % від 20 000 грн., що дорівнює 17 800 гривень, то загальний розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню зі служби, становить: 17 800 - 2000 = 15 800 грн.

Така позиція суду відповідає правовій позиції, яка викладена у п. 21 Постанови Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц: при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи скаргу по суті заявлених вимог, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права та прийшов до помилкового висновку про поновлення строку звернення до суду з даною скаргою та про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Предметом скарги є поновлення строку для звернення до суду зі скаргою (у разі його пропуску); визнання неправомірними дії виконавця стосовно звернення стягнення на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя та визнання неправомірним акт опису та арешту майна від 05.12.2013 року ВП № 36584840; визнання неправомірною бездіяльність виконавця стосовно невинесення в порядку, передбаченому ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про опис та арешт житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання неправомірною бездіяльність виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про звернення стягнення на частку майна боржника у спільному майні (житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яким він володіє разом із дружиною; визнання неправомірною бездіяльність виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано за боржником; визнання неправомірними дії виконавця стосовно визначення вартості арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання неправомірним та недійсним звіт про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 року Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначено вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання неправомірними дії виконавця щодо звернення стягнення на єдине житло боржника - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із передчасністю та порушенням виконавцем черговості звернення стягнення на майно (встановленої у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»); зобов`язати державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) усунути виявлені порушення і поновити порушені права заявника та інших осіб; судові витрати (у тому числі витрати божника на професійну правничу допомогу) покласти на Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків); надати можливість боржнику протягом п`яти днів після прийняття рішення за даною скаргою подати до суду відповідні докази понесення витрат для їх подальшого стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Виходячи зі змісту вимог скарги, вбачається, що виконавчі дії, які є предметом скарги, були здійснені у ВП № .12.2013 року (стосовно дій по зверненню стягнення на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, складення акту опису та арешту майна від 05.12.2013 року, а також виконавчі дії були вчинені у 2020-2021 році (щодо визначення вартості арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; надання звіту про оцінку майна № 76 від 05.02.2021 року Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи» про визначення вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; звернення стягнення на житло боржника - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням виконавцем черговості звернення стягнення на майно (встановленої у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відносно дій/бездіяльності, вчинених у 2013 році, то у відповідності до вимог ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час проведення виконавчих дій, боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, у чинній редакції на час проведення виконавчиї дій, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відносно дій/бездіяльності, вчинених у 20120-2021 роках, то згідно ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10-ти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. «а» ч.1, ч. 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ч.1,2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції в частині доводів представник боржника, який звернувся до суду з даною скаргою 15.03.2021 року, тобто впродовж десятиденного строку з моменту, коли ознайомився з частиною матеріалів виконавчого провадження 05.03.2021 року, встановив, що порушення державним виконавцем є триваючими, а тому прийшов до висновку, що на теперішній час строки звернення до суду представником боржника не пропущено.

Проте, по справі вбачається, що 14.02.2013 року згідно постанови державного виконавця Дорвтневого ВДВС Харківського МУЮ відкрито виконавче проваддення №36584840 на підставі виконавчого листа №2027/12664/12, виданого 24.01.2013 року Московським районним судрм м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу всього у розмірі 66 299,43 грн. (т.1 а.с. 137).

14.02.2013 року за вих.№4224 на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 державним виконавцем направлена копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2013 року для виконання та до відома (т.1 а.с. 28).

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на грудень 2013 року) сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02.06.2016 року) сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Постановою старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ від 07.09.2017 року об`єднано виконавчі провадження №36584840, №45860986 у зведене виконавчі провадження №54661868 (т.1 а.с. 140-141).

З акту державного виконавця від 26.07.2013 року вбачається, що в ході проведення примусового виконання рішення державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено, що боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій, в дім не пускає для перевірки майнововго стану, залишено виклик до державного виконавця на 29.07.2023 року о 14-00 год (т.1 а.с. 158).

У поясненні начальнику Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ Веращагіній Є.А. боржник ОСОБА_2 поставив свій підпис про роз`яснення йому обов`язків боржника, які передбачені ст. 12 Закону України «Про виконавчне провадження», та у цьому поясненні власноручно дописав «будинок зобов`язуюсь повернути у вересні місяці 2013 року» (т.1 а.с. 171-172), що вказує на те, що боржник ОСОБА_2 знав про існування виконавчого провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 боргу, обіцяв виконати до вересня 2013 року виконавчий лист шляхом повернення будинку, тобто, оскаржюючи у 2021 році виконавчі дії/бедіяльність, які були вчинені ще у 2013 році, боржник ОСОБА_2 пропустив 10-ти дений строк звернення до суду зі скаргою, поважних причин пропуску строку не вказав, тому ці вимоги слід залишити без розгляду на підставі ч.1,2 ст. 126 ЦПК України.

При ухваленні судового рішення у справі суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини.

Щодо виконавчий дій/бездіяльності, які мали місце (за змістом скарги) у 2020-2021 році та є предметом скарги, то з матеріалів справи вбачається, що 27.11.2020 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гуком С.В. прийнята постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (т.1 а.с. 229-230).

08.02.2021 року до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов звіт про оцінку майна № 76 від ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», власником об`єкту нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (т.1 а.с. 34-44, 231).

08.02.2021 року за вих.№17053 Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлені повідомлення про проведення оцінки арештованого майна боржника ОСОБА_2 на підставі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», згідно звіту вартість арештованого манйа становить 635 700 грн. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх в судовому порядку в 10-ти денний строк з дня отриманння відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (т.1 а.с. 233-234).

01.03.2021 року за вих.№224631 Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до Харківської філії ДП «Сетам» подана заявка на реалізацію арештованого майна (т.1 а.с. 235-236).

18.03.2021 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романько К.І. прийнята постанова про відкладення проведення виконавчих дій - зупинено проведення електронних торгів, лот №467771, до 01.04.2021 року включно, у зв`язку з надходженням до відділу заяви боржника (т.1 а.с. 240-241).

18.03.2021 року до ДП «Сетам» Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) направлена копія постанови від 18.03.2021 року для відому (т.1 а.с. 242).

01.04.2021 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романько К.І. прийнята постанова про відкладення проведення виконавчих дій - зупинено проведення електронних торгів, лот №467771 до 15.04.2021 року включно, у зв`язку з надходженням до відділу заяви боржника (т.1 а.с. 243-244).

15.04.2021 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романько К.І. прийнята постанова про відкладення проведення виконавчих дій - зупинено проведення електронних торгів, лот №467771 до 29.04.2021 року включно, у зв`язку з надходженням до відділу заяви боржника (т.1 а.с. 245-246).

Таким чином вбачається, що 08.02.2021 року за вих.№17053 Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на адресу боржника ОСОБА_2 було направлено повідомлення про проведення оцінки арештованого майна і він вважається ознайомленим з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, т.я. повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна надіслано за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З даною скаргою представник боржника звернувся до суду 15.03.2021 року, тобто з пропуском 10-ти денного строку звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та п. «а» ч.1, ч. 2 ст. 449 ЦПК України.

У скарзі представник боржника як на поважну підставу пропуску вказаного строку зазначає те, що він вперше 05.03.2021 року ознайомився з певною частиною матеріалів виконавчого провадження у приміщенні органу виконання та встановив, що вбачається факт протиправної буздіяльності, дій, рішень державного виконавця, тому вважає, що строк на зверенння зі скаргою до суду спливає 16.03.2021 року та є не пропущеним.

Поновлюючи строк звернення до суду з даною скаргою, суд першої інстанції вказану причину визнав поважною та цей строк поновив.

Проте, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції безпідставно цей строк визнав не пропущеним, з наступних підстав.

По справі вбачається, що боржнику ОСОБА_2 з 2013 року було достовірно відомо про існування виконавчого провадження про стягнення з нього на користь стягувача ОСОБА_1 суми боргу 66 299,43 грн. У своїх поясненнях він, навіть, обіцяв до вересня 2013 року звільнити будинок. Крім цього, по справі вбачається, що існуюють інші виконавчі документи - виконавчі листи №639/8220/13-ц про стягнення зі ОСОБА_2 (у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішенням у справі №2027/12664/12) суми 6 376,33 грн., №639/9148/14-ц про стягнення 26 115,48 грн., №639/4512/15-ц про стягнення 26 321,23 грн., №639/3160/20 про стягнення 887,01 грн., №639/3160/20 про стягнення 88 701,61 грн. (т.1 а.с. 8), що є сумами штрафних санкцій (проценти від суми позики, інфляційні витрати, 3% річних) із-за прострочення боржником виконання основного грошового зобов`язання у розмірі 66 299,43 грн. Боржнику ОСОБА_2 відомо про ці судові рішення, оскільки вони ним оскаржені. Виконавчі документи об`єднані у зведене виконавче провадження №54661868.

Посилання представника боржника на те, що лише 05.03.2021 року він ознайомився з певною частиною матеріалів виконавчого провадження та дізнався з них про дії/ бездіяльність державного виконавця, то ці доводи не вказують на поважність причин пропуску строку, встановленого Законами, оскільки представнику боржника повинно бути відомо про функціювання Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка містить у хронологічному порядку процесуальні документи виконавчого провадження та яка є доступною для ознайомлення учасниками виконавчого провадження.

Автоматизована система виконавчого провадження це - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Згідно п.п. 4,5 розділу І «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», затвердженого наказом МЮ України 05.08.2016 р. № 2432/5, зареєстрованого в МЮ України 12.08.2016 р. за № 1126/29256, користувачами системи є: сторони виконавчого провадження.

Згідно п.п.1-5 розділу ІV «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» державний або приватний виконавець після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. Документ виконавчого провадження, який направляється у паперовому вигляді, формується виконавцем у Системі до друку та вноситься до журналу реєстрації вихідної кореспонденції протягом 24 годин з моменту формування.

Пунктом 2 розділу VІ «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» передбачено, що доступ до інформації Системи сторонам виконавчого провадження забезпечується через інструменти електронної ідентифікації відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», а також через ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається в довідці про реєстрацію виконавчого документа та постанові про відкриття виконавчого провадження. Система забезпечує: можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації; доступ сторонам виконавчого провадження до документів виконавчого провадження

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що представником боржника пропущено строк звернення до суду з даною скаргою і його клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги не підлягає задоволенню, оскільки не надані докази про поважність причин його пропуску.

Оскільки, вимоги скарги пред`явлені з пропуском строку звернення до суду, тому на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України їх слід залишити без розгляду.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч. 1,2 ст. 450 ЦПК України с карга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

По справі вбачається, що справа розглянута 22.04.2021 року без належного повідомлення стягувача ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи. У судовому засіданні 19.04.2021 року була оголошена перерва та справа була призначена до розгляду на 22.04.2021 року о 14-00 год., стягувач ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні 19.04.2021 року, судову повістку у наступне засідання на 22.04.2021 року не отримував, матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення стягувача про судове засідання, призначене на 22.04.2021 року.

В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_1 вказує на те, що судову повістку у судове засідання на 22.04.2021 року він не отримував.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Доводи представника боржника про те, що спірний житловий будинок перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 , заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів виконавчого провадження №36584840, наданих до справи державним виконавцем, вбачається, що станом на 31.12.2012 року спірний житловий будинок зареєстровано за боржником ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.11.1980 року та договору купівлі-продажу від 24.12.1981 року (а.с. 162 -168). Згідно свідоцтва про шлюб подружжя ОСОБА_2 з 25.10.1976 року перебувають у шлюбі (т.1 а.с. 56), тому є підстави вважати, що Ѕ частина спірного житлового будинку з надвірними будівлями придбана подружжям ОСОБА_2 у шлюбі.

Проте, доводи представника боржника про те, що є неправомірною бездіяльність державного виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) зі звернення до суду з поданням про звернення стягнення на частку майна боржника у спільному майні, яким він володіє разом з дружиною, то ці доводи спростовуються матеріалами справи, оскільки боржнику ОСОБА_2 з 2013 року відомо про арешт спірного житлового будинку, по справі не вбачається, що ним вживалися заходи стосовно визначення частки житлового будинку, яка належить саме йому на підставі вказаних правовстановлюючих документів, відсутні його звернення до державного виконавця з цього питання. Таким чином вбачається, що боржник ОСОБА_2 не сприявив своєчасному виконанню судового рішення. На даний час, оскільки проведення виконавчих дій зупинено (інші відомості у справі відсутні), то державний виконавець не позбавлений можливості визначити частку боржника ОСОБА_2 у спільній сумісній власності подружжя - спірному житловому будинку згідно вимог діючого законодавства.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції не розмежував дії, рішення, бездіяльність державного виконавця у часі та, як вбачається з мотивувальної частини ухвали суду, посилався при вирішенні скарги на вимоги Закону України «Про виконавче провадження», які є чинними лише з 02.06.2016 року.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 16.10.2013 року, тобто на час складення акту опису та арешту майна від 05.12.2013 року) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Оскільки додаткове рішення суду першої інстанції є похідним від основного судового рішення, то у разі скасування ухвали суду першої інстанції, також підлягає скасуванню і додаткове рішення суду.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 382 ч.1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

По справі вбачається, що стягувачем ОСОБА_1 сплачено при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією (т.2 а.с. 123), який підлягає стягненню з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 .

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.2,3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п. 2, 376 ч.1 п. 2,3,4, 126 ч. 2, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2021року - скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні клопотання представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Бардіна Іллі Сергійовича про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою - відмовити.

Вимоги скарги представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Бардіна Іллі Сергійовича про визнання неправомірним акту опису та арешту майна від 05.12.2013 року ВП № 36584840; визнання неправомірною бездіяльності виконавця стосовно невинесення в порядку, передбаченому ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про опис та арешт житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання неправомірною бездіяльності виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про звернення стягнення на частку майна боржника у спільному майні (житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яким він володіє разом із дружиною; визнання неправомірною бездіяльності виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано за боржником; визнання неправомірними дії виконавця стосовно визначення вартості арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання неправомірним та недійсним звіт про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 року Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначено вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання неправомірними дії виконавця щодо звернення стягнення на єдине житло боржника - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із передчасністю та порушенням виконавцем черговості звернення стягнення на майно (встановленої у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»); про зобов`язання державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) усунути виявлені порушення і поновити порушені права заявника та інших осіб - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2020 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов