Провадження № 22-ц/801/1583/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 рокуСправа № 127/14961/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області,

третя особа без самостійних вимог: Вінницька районна державна нотаріальна контора,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2022 року, постановленої у приміщенні того ж суду під головуванням судді Волошина С.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог Вінницької районної державної нотаріальної контори, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог Вінницької районної державної нотаріальної контори, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку. Вказала, що вона є спадкоємицею за заповітом земельної ділянки, площею 2,5372 га, розташованої на території Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, після смерті померлої матері ОСОБА_2 . Звернувшись до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з розбіжністю в прізвищах у свідоцтві про смерть матері та її свідоцтві про народження. Посилаючись на викладене просила суд встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є її матір`ю та визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 2,5372 га, що розташована на території Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом матеріального і процесуального права просила ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказала, що суд не взяв до уваги, що згідно із ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Оскільки відповідачами у даній цивільній справі є Вороновицька селищна рада, розташована по вул. Козацький шлях, 60 в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області і Вінницька районна державна нотаріальна контора, що знаходиться по вул. Вінниченко, 23 у м. Вінниці, то користуючись своїм правом, визначеним ч. 15 ст. 28 ЦПК України, вона правильно звернулась з позовом до Вінницького міського суду Вінницької області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1,5,6,9,10,14, 19,37-40 частини першої статті 353 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу про передачу справи на розгляд до іншого суду (ч. 9 ст. 353 ЦПК України), тому її слід розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у письмовому провадженні.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам ухвала суду відповідає.

Передаючи позовну заяву на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області суд виходив з того, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу нерухомого майна, зокрема земельної ділянки розташованої на території Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, а на підставі ст. 30 ЦПК України позов з таким предметом має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки суд вірно встановив обставини справи, які перевірив оціненими в порядку ст.89 ЦПК України доказами, правильно визначив спірні правовідносини та правову норму, що їх регулює та дійшов обгрунтованого висновку про направлення позовної заяви до Вінницького районного суду Вінницької області.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги, що згідно із ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача, не заслуговують на увагу.

За загальним правилом, згідно ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлена ОСОБА_1 позовна вимога про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою матір`ю відноситься до позовних вимог окремого провадження і регулюється главою 6 розділу IV ЦПК України. Позивачка подала позов, а не заяву в порядку окремого провадження, виключно через те, що іншою вимогою у цій справі є спір про право (право на спадщину), а тому всі ці вимоги розглядаються у позовному провадженні. Предметом спірних правовідносин у даній справі є визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Тобто спір виник з приводу нерухомого майна.

У п.п.41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. За положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. До виключної підсудності належать зокрема позови про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна тощо.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку діють правила виключної підсудності, що регулюються статтею 30 ЦПК України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про підсудність справи Вінницькому районному суду Вінницької області за місцезнаходженням спірної земельної ділянки, відповідає вимогам процесуального закону та фактичному спору у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не свідчать про незаконність постановленої ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.