Справа № 713/1437/22
Провадження 2/721/147/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючої судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Стадник Ігор Петрович до Усть-Путильської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Усть-Путильської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Просить визнати за нею право власності на майно, в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1978 року побудови, який знаходиться у АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_6 , померлому 14.11.2021 року та право на завершення приватизації - виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0.2300 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0.3700 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , загальною площею 0.60 га, згідно рішенням № 2 виконкому Розтоківської сільської ради народних депутатів від 18.02.1994 року «Про передачу земельних1 ділянок в приватну власність громадян».

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1978 року побудови, вартістю 223233 грн., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею 0.2300 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0.3700 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 , загальною площею 0.60 га, які належали померлому згідно рішенням № 2 виконкому Розтоківської сільської ради народних депутатів від 18.02.1994 року «Про передачу земельних1 ділянок в приватну власність громадян».

Як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка позивачка своєчасно, протягом шестимісячного строку, прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Кокаревої Н.М. з відповідною заявою. Постановою нотаріуса №132/02-31 від 20.05.2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно.

В підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від них до суду надійшла заява про розгляд справи в їхню відсутність, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без у їхню вдсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, яка не суперечить закону та інтересам сторін, суд вважає, що необхідно ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15.11.2021 року виконавчим комітетом Усть-Путильської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, актовий запис № 65.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами 1978 року побудови та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Загальна вартість спадкового майна становить 223233 грн. Вказане підтверджується копією технічного паспорта виданого СГД ОСОБА_8 .

З копії витягу про реєстрацію в Спадковому майні № 68767165 від 05.04.2022 року вбачається, що після смерті ОСОБА_6 в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа.

З копії довідки ( виписка з погосподарської книги) Усть-Путильської сільської ради №213 від 20.12.2021 року вбачається, що за померлим ОСОБА_6 числився житловий будинок 1978 року побудови з належними до нього будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

З довідки Усть-Путильської сільської ради №707 від 07.12.2021 року вбачається, що після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцями за законом є діти померлого: ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак вони звернулися з заявами до нотаріальної контори про відмову від спадкового майна.

Позивачка своєчасно, протягом шестимісячного строку прийняла спадщину. Інших спадкоємців за законом немає, що підтверджується копією спадкової справи № 58/2022.

Судом також встановлено, що позивачці ОСОБА_1 постановою нотаріуса №132/02-31 від 20.05.2022 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1274 ч. 2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1275 ч. 2. ч. 3 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, житловий будинок літ. «А-І» з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , інші особи на володіння та користування даним домоволодінням на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність домоволодіння для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: ...судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права на завершення приватизації - виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 рішенням № 2 виконавчого комітету Розтоківської сільської ради народних депутатів від 18.02.1994 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність громадян» було передано у безоплатну приватну власність земельні ділянки: 0.2300 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0.3700 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 , загальною площею 0.60 га., що підтверджується копією архівного витягу № 07.05/204 від 21.12.2021 року.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту держ Згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Земельний Кодекс України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно ст. 51 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення ділянки в натурі (на місцевості), видачі документа, що посвідчує право власності або користування землею, а також для укладення договору оренди.

Відповідно до ст. 56 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" вбачається, що сільським, селищним, міським Радам народних депутатів слід забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Установити. Передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов`язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачка, як спадкоємець за законом прийнявши спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому за життя, включно з правом на завершення приватизації земельних ділянок.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1258, 1262, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, ст.ст.1, 27, 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 200, 206, 247, 258-265, 315, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1978 року побудови, який знаходиться у АДРЕСА_1 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів на її ім`яна земельні ділянки площею 0.2300 га та 0.3700 га, які розташовані в с. Розтоки, Вижницького району, Чернівецької області, загальною площею 0.60 га та були передані безоплатно у приватну власність ОСОБА_6 згідно поданої заяви, на підставі рішення № 2 виконавчого комітету Розтоківської сільської ради народних депутатів від 18.02.1994 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність громадян».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Усть-Путильська сільська рада, юридична адреса: с. Устть-Путила, вул. Центральна, 50, Вижницький район, Чернівецька область, Код 04418140.

Треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Уляна СТЕФАНКО