Справа № 466/4987/22
Провадження № 2/466/1853/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого- судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М. М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

встановив:

14 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд ухвалити рішення, яким поділити майно набуте за час шлюбу з ОСОБА_2 , а саме: визнати право власності на транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 за гр. ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість її частки в розмірі 1/2 вартості транспортного засобу, що становить 142251 грн., 95 коп., а також стягнути з відповідача на її користь за продаж двох земельних ділянок площею 0,0600 гектарів, які розташовані за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив «Квітка» (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1083; кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1236), грошові кошти в розмірі 1/2 вартості земельних ділянок, що становить 144102,00 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 27 листопада 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 31.05.2021 рішенням Шевченківського районного суду м. Львова було розірвано. Під час перебування у шлюбі, вона та відповідач набули право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , таким чином ОСОБА_2 , який користується вказаним автомобілем зобов`язаний компенсувати їй вартість її частки у вказаному майні, а саме: 1/2 вартості транспортного засобу, що становить 142251,95 грн., згідно ринкової вартості вказаного автомобіля, який складає суму у розмірі 9725 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 16.06.2022 складає суму у розмірі 284503,902 грн. Крім того, відповідач 02.06.2020 продав їх спільне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0600 гектарів, яка розташовані за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив «Квітка» (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1083, за яку йому було сплачено у відповідності до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.06.2022 144102,00 грн. та земельну ділянку площею 0,0600 гектарів, яка розташовані за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив «Квітка» (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1236, за яку йому було сплачено у відповідності до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.06.2022 144102,00 грн. За таких обставин, гроші отримані відповідачем за продаж вказаних земельних ділянок, які він зобов`язаний компенсувати їй грошві кошти в розмірі 1/2 вартості вказаних земельних ділянок у сумі 144102,00 грн. У зв`язку із вищенаведеним, оскільки відповідач у добровільному порядку не бажає сплатити їй половину вартості набутого у шлюбі майна, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

03 серпня 2022 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що під час перебування з позивачем у шлюбі ними було дійсно придбано транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який за їх згодою був зареєстрований на позивача. Зазначає, що всі витрати щодо експлуатації вказаного автомобіля несе тільки він, тому він погоджується, що вказаний автомобіль був виділений йому, оскільки він ним користується там несе всі витрати щодо перебування його в технічно справному стані. Зазначає, що він згідний сплатити позивачеві половину вартості вказаного автомобіля, проте не погоджується з сумою у розмірі 9725 доларів США, яка йому невідомо звідки взята, оцінка вказаного автомобіля не проводилася. Вважає, що вартість даного автомобіля на даний час є значно нижчою, ніж 9725 доларів США, тому необхідно було провести товарознавчу експертизу. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з нього на її користь за продаж двох земельних ділянок грошових коштів в розмірі 1/2 вартості даних земельних ділянок, то він категорично заперечує і вважає, що відповідач має намір збагатитися за його рахунок, оскільки грошові кошти, які ними були дійсно отримані від продажу вказаних земельних ділянок, були ними використані в потребах сім`ї. Зазначає, що він утримував її, оскільки позивач ніде не працювала та двох спільних дітей. Таким чином, вважає, що спільно нажитим майном подружжя є лише вказаний автомобіль, який підлягає поділу, який просить суд виділити в натурі вказаний автомобіль йому, визнавши за ним право власності на даний автомобіль, та він згідний сплатити позивачеві 1/2 вартості вказаного автомобіля, розмір якого буде визначений експертизою. Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а саме в частині щодо поділу даного автомобіля, у задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього на користь позивача грошових коштів за продаж двох земельних ділянок в розмірі 144102 грн. просить відмовити зва безпідставністю, оскільки кошти від продажу обох земельних ділянок ними було використано в інтересах сім`ї.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги визнали частково, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просили позовні вимоги задовольнити частково, а саме лише в частині поділу спільного майна транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з належною оцінкою такого майна.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 27 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31 травня 2021 шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

За час перебування сторін у шлюбі, ОСОБА_2 було придбано, на підставі Договору купівлі-продажу від 08.08.2017 земельну ділянку площею 0,0600 гектарів, яка розташована за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив «Квітка» (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1236), посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Долинською М.Є., в реєстрі №330. Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Долинською М.Є. 08.08.2017 за №21779872, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.06.2020 року вказану земельну ділянку відповідачем ОСОБА_2 було продано за суму у розмірі 144102,00 грн.

Крім того, ОСОБА_2 було придбано, на підставі Договору купівлі-продажу від 26.10.2015 земельну ділянку площею 0,0600 гектарів, яка розташовані за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив «Квітка» (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1083), посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т., в реєстрі №1243. Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т.. 26.10.2015 за №11762110, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.06.2020 року вказану земельну ділянку відповідачем ОСОБА_2 було продано за суму у розмірі 144102,00 грн.

Крім того, на праві власності ОСОБА_1 , відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 марки «Volkswagen Jetta», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 належить вказаний автомобіль, який позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ОСОБА_2 , оскільки він ним користується та здійснює за ним догляд, а також просить суд стягнути з відповідача на її користь вартість її частки в розмірі 1/2 вартості вказаного автомобіля, що становить 142251,95 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Нормою ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Нормами ч. ч. 1, 2 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У відповідності до абзацу 1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зі змісту п. п. 23, 24 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Також п. 30 цієї ж Постанови, передбачено рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

При цьому, суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.

Таким чином, враховуючи, що спірне майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,0600 гектарів, яка розташована за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1236) та земельна ділянка, площею 0,0600 гектарів, яка розташована за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив «Квітка» (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1083), які були придбані та продані під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, тобто вказані земельні ділянки спільно нажиті сторонами у справі під час перебування у шлюбі, та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому на преконання суду кошти, які були виручені від продажу вказаного майна підлягають розподілу між подружжям у рівних частинах.

Окрім цього, посилання відповідача, про те, що виручені кошти за продаж вищезазначених земельних ділянок були витрачені на утримання позивачки та їх спільних дітей, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, та не були підтверджені жодними доказами, а тому суд дійшов висновку про поділ спірного майна між сторонами, а саме грошових коштів, які були виручені від продажу вищезазначених земельних ділянок у рівних частинах, тобто по 1/2 вартості кожної земельної ділянки, що складає суму у розмірі 144102,00 грн. на кожного з подружжя.

Що стосується позовної вимоги позивача про визнання права власності на транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 за гр. ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача вартості частки позивача в розмірі 1/2 вартості транспортного засобу, що становить 9725 доларів США, що еквівалентно - 142251 грн., 95 коп., яку позивач визначила, шляхом калькуляції розрахунку вартості вказаного автомобіля, взятого із сайту «Auto Ria», то даний розрахунок на переконання суду є неналежним та недопустимим, та не може вважатися належним доказом реальної вартості вказаного автомобіля на момент подання позову до суду, оскільки не була проведена оцінка вартості вказаного автомобіля належною експертною установою, тому у цій частині на думку суду слід відмовити, оскільки не була проведена оцінка вказаного автомобіля належною експертною установою з метою встановлення реальної вартості зазначеного транспортного засобу.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача половини вартості автомобіля, оскільки вартість такого на момент звернення до суду суд вважає встановленою неналежно.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, виходячи з принципу пропорційності, розрахунок судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, виглядає наступним чином: 144102,00 х 2863,54 : 286353,95 = 1441,02.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1441,02 грн. судового збору.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, ст. 60, ч. 1 ст. 61, ч. 1 ст. 69, ч. ч. 1, 2 ст. 70, ст.71, с. 163 СК України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 76, 77, 81, ч. 1 ст. 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти в розмірі 1/2 вартості земельних ділянок, що становить суму у розмірі 144102 (сто сорок чотири тисячі сто дві) грн., 00 грн., які були отримані за продаж двох земельних ділянок, площею 0,0600 гектарів за кожну, які розташовані за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив «Квітка» (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1083; кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1236).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 - 1441 (одна тисяча чотириста сорок одна) грн., 02 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2022 року.

Суддя Р. Б. Єзерський