Справа № 182/1947/22
Провадження № 2-о/0182/77/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.09.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Рунчевої О.В., секретаря - Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності документа,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини.

Вона ОСОБА_1 11.04.2022 року звернулася до Пенсійного фонду України Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком. За результатами розгляду прийнято рішення за № 38 про відмову в призначенні пенсії у звязку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки в Дипломі про отримання освіти серія ЛВ № 411167 її призвіще українською мовою зазначено з помилкою « ОСОБА_2 », а в паспорті її прізвище зазначено " ОСОБА_3 " то і зарахувати до її страхового стажу період навчання з 01.09.1979 року по 07.06.1985 року немає підстав. Зазначені розбіжності в документах позбавляють її можливість отримати пенсію за віком, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою та просить суд:

- встановити факт, що Диплом серії НОМЕР_1 , виданий 07.06.1985 року Українським заочним політехнічним інститутом, за реєстраційним № 274 на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою про відкриття провадження від 10.06.2022 року заява прийнята до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересованій особі був встановлений строк 15 днів з дня отримання такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.12-13).

21.07.2022 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Дружиніної Ю.Ю. надійшов відзив на заяву ( а.с. 18-25), згідно якого, остання просила залишити заяву без розгляду, посилаючись на наступне. Заявник звернулась до суду з метою в подальшому отримати право на отримання пенсії за віком. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року зокрема роз`яснено, що не можуть розглядатися судами заяви про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти. Заявник мала право звернутися до органу (установи, організації, тощо) із заявою (зверненням, проханням) про виправлення помилки в документі який їй видали. Вважає, що заявник обрала неналежний спосіб захисту свого порушеного права. Вказала, що встановлення факту навчання не може розглядатися в порядку окремого провадження, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту повинна бути залишена без розгляду.

На адресу суду заявник ОСОБА_1 надала заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутність. На заявлених вимогах наполягає (а.с.16).

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явилася, у тексті відзиву на заяву ОСОБА_1 просила розглянути справу без участі представника управління (а.с.21, а.с. 25).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно копії паспорта Серія НОМЕР_2 , вбачається, що « ОСОБА_1 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ірбіт Свердловської області (а.с.5).

Як вбачається з Диплому серії ЛВ № 411167, виданого 07.06.1985 року Українським заочним політехнічним інститутом, за реєстраційним № 274 цей диплом виданий на ім`я « ОСОБА_2 » в тому, що вона в 1979 році вступила до Українського заочного політехнічного інституту і в 1985 році закінчила повний курс Краматорського індустріального інституту за спеціальністю устаткування і технологія зварювального виробництва (а.с. 8). На іншій сторінці диплом заповнений російською мовою, містить ту саму інформацію, особу, якій видано диплом вказано як « ОСОБА_4 » (а.с. 8).

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 просить встановити саме факт належності Диплому про отримання освіти серія ЛВ № 411167 від 07.06.1985 року виданий Українським заочним полтехнічним інститутом, суд не може взяти до уваги посилання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Дружиніної Ю.Ю. на необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Враховуючи те, що у дипломі про отримання освіти серія НОМЕР_1 від 07.06.1985 року виданий Українським заочним полтехнічним інститутом, по різному написано прізвище особи, якій видано цей диплом та те, що встановлення цього факту ОСОБА_1 необхідно для врахування при призначенні пенсії періоду навчання, суд вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності документа - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що Диплом серії ЛВ № 411167, виданий 07.06.1985 року Українським заочним політехнічним інститутом, за реєстраційним № 274 на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя: О. В. Рунчева