печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Луцюк А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, зобов`язання вчинити дії та винесення окремої ухвали, -

В С Т А Н О В И В :

Стягувач ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича протиправною, зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича виконати рішення суду по справі № 757/18966/15-ц, винести окрему ухвалу, якою повідомити правоохоронні органи про умисне невиконання ОСОБА_2 рішення Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/18966/15-ц з метою притягнення його до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Заява мотивована тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року, позов ОСОБА_1 було задоволено, зобов`язано ПАТ «Дельта Банк» перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який відкрито 29.01.2014 року згідно договору №001-28570-290114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку , операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних особів кошти у ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у сумі 3000, 00 доларів США, що еквівалентно 80574, 34 грн., але не більше суми, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_2 , у відповідності до договору дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року, посвідченого Кочергою Г.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі № 134 на поточний рахунок № НОМЕР_3 , який відкрито згідно договору № 007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів у ПАТ «Дельта Банк». Тимчасовим адміністратором ПАТ «Дельта Банк» призначено уповноважено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича. Тому на думку заявника, уповноважена особа зобов`язана виконати рішення суду.

Як зазначає заявник, він неодноразово звертався до тимчасового адміністратора ОСОБА_2 , з вимогою про виконання рішення суду. Однак, вимогу задоволено не було. Постановою Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 31.08.2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного рішення. Однак, постановою Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 27.10.2016 року виконавче провадження було закінчене на підставі п. 4 ч. 1 та ч. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з вищенаведеним, стягувач звернувся до суду із значеною скаргою.

Стягувач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник органу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, у зв`язку з чим суд розглянув подану скаргу без їх участі.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. При цьому, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові №342/158/17 від 17.04.2019 року.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука М.В. за № 52067671 від 31.08.2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №757/18966/15-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва про: «Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3 , який відкрито 29 січня 2014р. згідно договору №001-28570-290114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів кошти у ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, що еквівалентно 80574,34 грн., але не більше суми, що знаходиться на рахунку НОМЕР_2 , у відповідності до договору дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року, посвідченого Кочергою Г.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за №134 на поточний рахунок № НОМЕР_3 , який відкрито згідно договору №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів 17.01.2015р. у ПАТ «Дельта Банк».

27.10.2016 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Нагайчуком М.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою прийняття такого рішення стало прийняття постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року за №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», а також прийняття рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу за адресою: 01014, м. Київ, б-р. Дружби Народів, 38.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», чинного станом на 27.10.2016 року, виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 49 зазначеного Закону, постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стосовно вимоги заявника щодо визнання бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В. протиправною та зобов`язання вчинити дії, суд зазначає наступне.

Так, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом , виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких, зокрема, здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами; акумулювання коштів, отриманих з джерел, визначених статтею 19 цього Закону , здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

За приписами ч. 1 ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебігу ліквідаційної процедури (ч. 4 статті 49 Закону).

Таким чином, за змістом наведених правових норм на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. До таких повноважень, зокрема, відноситься здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами та щодо задоволення вимог кредиторів банку, який ліквідується.

Отже, правовідносини, щодо яких подано скаргу, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ураховуючи, що скаржник звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме: із рішення суду, ухваленого в порядку цивільного судочинства, оскільки сам первісний спір виник із цивільно-правової угоди, тому невиконання вимог кредитора банку передбачених рішенням суду у даному випадку можуть бути розглянуті у позовному провадженні при зверненні з позовною заявою із відповідними предметом і підставою позову.

Натомість положення розділу VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України передбачають право звернутися до суду із скаргою лише сторін виконавчого провадження, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки в даному випадку, виконавче провадження закінчено, у зв`язку із ліквідацією банку боржника за виконавчим документом, майнові вимоги фізичної особи, у тому числі встановлені судовим рішенням, до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується, мають задовольнятися у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначене виключає можливість звернення до суду у даному випадку зі скаргою в порядку розділу VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Стосовно вимоги заявника про винесення окремої ухвали відносно ОСОБА_2 щодо умисного, на думку заявника, невиконання рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/18966/15-ц, з метою притягнення його до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Так, окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.

Окрема ухвала (постанова) має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення. Обставини, які належать до причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, підлягають всебічному, повному та об`єктивному дослідженню в судовому засіданні.

В окремій ухвалі суд повинен указати, в чому конкретно полягають встановлені порушення закону, які саме права громадян порушено, або зазначити причини й умови, що сприяли вчиненню порушення.

Таким чином, оскільки суд на даній стадії не дійшов до розгляду справи по суті, не досліджував обставин на які посилається заявник, котрий наділений правом самостійно звертатися у відповідні органи з повідомленням про правопорушення, у клопотаннях слід відмовити.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що в задоволенні скарги стягувача слід повністю відмовити.

Керуючись ст. 28, 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 261, 450, 451 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, зобов`язання вчинити дії та винесення окремої ухвали, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя В.В. Підпалий