ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/1175/19 Номер провадження 22-ц/814/1537/22Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою адвоката Лавренчука Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_3

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09 січня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Гвоздика А.Є. в смт. Диканьці, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ТОВ «Авто Просто» звернулося до районного суду з даним позовом.

Зазначали, що між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір № 714163 від 21.02. 2013 року та Додатку № 1 та 2 до нього, з метою придбання автомобіля.

30. 09. 2015 року ОСОБА_1 отримав автомобіль марки "ЗАЗ VIDA", 2014 року випуску та в свою чергу зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних повних внесків.

В подальшому, у зв`язку із припиненням виробництва автомобіля марки "ЗАЗ VIDA", у листопаді 2017 році позивач здійснив заміну вказаного автомобіля на автомобіль марки "RAVON". Потім, листом від 27. 09. 2018 року № 37 Дистриб`ютор автомобіля марки "RAVON" повідомили позивача про припинення виробництва цього автомобіля, у зв`язку з чим у листопаді 2017 році позивач здійснив заміну автомобіля марки "RAVON" на автомобіль марки "JAC".

Крім цього, 14.09.2015 року між відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір поруки, відповідно до якого поручителі зобов`язувалися відповідати перед позивачем як кредитором у разі невиконанні зобов`язань ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що основний боржник припинив сплачувати внески, а відповідно інші відповідачі не виконують своїх зобов`язань, то виникла заборгованість, яка станом на жовтень 2019 року становить 179 322 грн. 60 коп.

Посилаючись на вище вказане, просили стягнути з відповідачів вказану заборгованість в солідарному порядку, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 2 689 грн. 83 коп.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 09 січня 2020 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» заборгованість за договором № 714169 в загальній сумі 179 322,60 грн.

Стягнуто пропорційно судовий судовий збір сплачений за подання позовної заяви в сумі 2689,83 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО", а саме: з ОСОБА_1 - 672,45 грн., з ОСОБА_2 - 672,45 грн., з ОСОБА_3 - 672,45 грн., з ОСОБА_4 - 672,45 грн.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржив адвокат Лавренчук А.С., в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати а позовну заяву ТОВ «Авто Просто» залишити без розгляду.

Вважає, що винесене рішення підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також посилається на п.5.2 Договору поруки від 14.09.2015 року, згідно якого спори що виникають щодо виконання даного договору передаються для остаточного врегулювання на розгляд третейському суду, а не суду загальної юрисдикції.

У відзиві представник ТОВ «Авто Просто» Сметанюк І.М., посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09 січня 2020 року залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.02.2013 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 714169 та Додатки №1, № 2 до основного Договору, який є невід`ємною частиною Договору, предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Авто Так.

В подальшому, на виконання умов договору, відповідач ОСОБА_1 30.09.2015 року отримав автомобіль марки "ЗАЗ VIDA" і зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних повних внесків.

Крім цього, 14.09.2015 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за яким останні зобов`язувалися відповідати перед позивачем у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за угодою.

31.10.2017 року дистриб`ютор автомобіля марки "ЗАЗ VIDA" повідомив позивача про припинення виробництва цього автомобіля, у зв`язку з чим у листопаді 2017 року позивачем здійснено заміну автомобіля марки "ЗАЗ VIDA" на автомобіль марки "RAVON".

Надалі, листом від 27.09.2018 року дистриб`ютор автомобіля марки "RAVON" повідомили позивача про припинення виробництва цього автомобіля, у зв`язку з чим у листопаді 2017 року позивачем здійснено заміну автомобіля марки "RAVON" на автомобіль марки "JAC".

Однак,з грудня 2018 року ОСОБА_1 припинив сплачувати щомісячні внески та станом на жовтень 2019 року розмір боргу складає 179 322 грн. 60 коп., з яких: періодичний платіж - 115 983 грн. 84 коп., що складає 49,2435% від ціни автомобіля (235 531 грн. 26 коп. х 49,2435%); внески в оплату послуг - 63 338 грн. 76 коп. (235 531 грн. 26 коп. х 0,415%+20% ПДВ) х 54 внесків), що розраховано відповідно до реєстрів роздрібних цін на автомобілі для ТОВ "Авто Просто".

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, врахував факт виконання позивачем ТОВ «Авто Просто» умов укладеної з ОСОБА_1 угоди в частині передачі у власність автомобіля, а також факт порушення відповідачем умов в частині сплати усієї суми платежів та дійшов висновку про наявність порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення солідарно з відповідачів суми заборгованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

В апеляційній скарзі адвокат Лавренчук А.С. який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 просив скасувати рішення районного суду і залишити позов без розгляду, посилаючись на те що, укладеною угодою поруки передбачено вирішення спорів, які виникають під час виконання основного зобов`язання третейським судом, а не судами загальної юрисдикції, а також на неповідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи Диканським районним судом Полтавської області.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Особливості регулювання відносин між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, механізм їх захисту та основи державної політики у сфері захисту прав споживачів визначені у Законі України «Про захист прав споживачів».

Згідно з положеннями пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, у тому числі й у фінансовій галузі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється й на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом від 03 лютого 2011 року № 2983Л/І), незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом від 03 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду повноваження з вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

З огляду на зазначене, суд першої інстанції встановивши, що договір із ТОВ «Авто Просто» за своєю правовою природою є споживчим, а договір поруки має акцесорний характер та укладений на забезпечення його виконання, дійшов обґрунтованого висновку про підвідомчість спору суду загальної юрисдикції.

Крім того, колегія суддів також виходить із принципів, викладених в ст.55 Конституції України щодо гарантування кожній особі на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на неповідомлення ОСОБА_3 про дату, час та місце судового засідання, то, як вбачається з ухвали про відкриття провадження у справі Диканського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2019 року справа за даним позовом підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

Вказана ухвала разом з копією позовної заяви була надіслана на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом, проте повернулась не вручена з відміткою інші причини не вручення, адресат не проживає.

Разом з тим, районним судом на виконання положень ч.11 ст. 128 ЦПК України, 24 грудня 2019 року було розміщено оголошення про повідомлення розгляду справи судом у спрощеному позовному провадженні ОСОБА_3 на офіційному веб-сайті суду, а отже останній вважався таким, що повідомлений належним чином.

Доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лавренчука Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09 січня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.10.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна