Справа № 308/3318/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород заяву АТ «Альфа-Банк», про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом нотаріуса,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суд із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому написі нотаріуса № 6570 від 11.05.2017 року з АТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Заяв обґрунтовує тим, що 11.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., вчинено виконавчий напис нотаріуса № 6570, яким було запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої № :05:002:0314, яка належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 08/292/54 від 28.09.2007 року, укладеному з ОСОБА_2 в загальній сумі 10517,68 швейцарських франків.

Вказує, що згідно з рішенням № 5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у AT «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого AT «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно з п. 1 Передавального акта від 11.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є AT «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у AT «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року.

Отже, зазначає, що внаслідок укладення вищевказаних документів відбулася заміна Кредитора та Іпотекодежателя, а саме AT «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим написом № 1303 від 17.08.2012р.

Згідно із записом відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб 03.12.2019 року AT «Укрсоцбанк», номер запису 4002827, стан суб`єкта: припинено.

На підставі вищевикладеного, заявник вказує, що AT «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», а тому просить суд замінити стягувача АТ «Укрсоцбанк» у виконавчому написі № 6570 від 11.05.2017 року про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої № :05:002:0314, яка належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 08/292/54 від 28.09.2007 року, укладеному з ОСОБА_2 в загальній сумі 10517,68 швейцарських франків на правонаступника AT «Альфа-Банк».

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідності до положень ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви та подані заявником докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., вчинено виконавчий напис нотаріуса № 6570, яким було запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку, загальною площею 1,6000 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої № :05:002:0314, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , та яка на підставі Іпотечного договору № 08/292/54, посвідченого 28.09.2007 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М., за реєстровим номером 4388, була передана в іпотеку в забезпечення зобов`язань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 08/292/54 від 28.09.2007 року, кредитором за яким є ПАТ «Укрсоцбанк», а боржником ОСОБА_2 . Загальна сума заборгованості останнього - 10517,68 швейцарських франків.

20.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. було відкрито виконавче провадження № 60667044 з виконання виконавчого напису № 6570, виданого 11.05.2017 року.

Також, судом встановлено, що згідно з рішенням № 5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у AT «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Норми Цивільного процесуального кодексу України, як і норми Кодексу адміністративного судочинства, також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження. Зокрема, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у Постанові від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/117, питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу (ст.368 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.

При цьому, з аналізу норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що в порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

У випадку заміни сторони (юридичної особи) у виконавчому написі нотаріуса, який пред`явлено до державної виконавчої служби, стороні необхідно звернутися до суду з письмовою заявою про заміну сторони у виконавчому написі. Виконавчий напис нотаріуса, є способом позасудового стягнення боргу за кредитом.

Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного або приватного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 287 КАС України.

Отже, нормами ЦПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного судочинства.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді аналогічних правовідносин по справі № 826/7981/17 у своїй Постанові від 26.02.2020 року дійшов висновку, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС України в редакції, яка діяла на час розгляду заяви в суді першої інстанції, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція є аналогічною викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 826/7941/17 та Постанові Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № ЗВ/380/22/20. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 16.01.2019 року у справі № 826/7941/17, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладена у постановах від 22.07.2019 року у справі № 822/1659/18 та від 26.02.2020 року у справі № 826/7981/17.

У даній справі відсутні будь-які судові рішення. Поряд з цим, питання заміни сторони виконавчого провадження виникло на підставі рішення іншого органу, а саме на підставі виконавчого напису нотаріуса, унаслідок чого це питання має вирішуватися у порядку адміністративного судочинства. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 20.06.2022 року, справа № 183/4192/21, провадження № 61-20771св21, у Постанові Верховного Суду від 24.01.2022 року, справа № 183/4179/21, провадження № 61-20058св21.

Зазначене також підтверджується усталеною судовою практикою, згідно якої заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, не розглядається в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства (постанови Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 640/15952/19, від 11 серпня 2021 року у справі № 372/715/21)».

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про заміну стягувача правонаступником у виконавчому написі нотаріуса № 24621 від 31.10.2017 року з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк», яку слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки ЦПК не містить норм, що регулюють питання закриття провадження за заявою про заміну сторони, тому згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України у такому випадку підлягає застосуванню аналогія закону, зокрема ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, оскільки заявником ставиться питання про заміну сторони виконавчого провадження при виконанні приватним виконавцем рішень інших органів, зокрема, виконавчого напису нотаріуса, суддя доходить переконання, що такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом, а тому не підлягає розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 10, 255, 258-261, 263, 353, 354, 431, 442 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі за заявою АТ «Альфа-Банк», про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом нотаріуса - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак