ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 613/769/20 Номер провадження 22-ц/814/1334/22Головуючий у 1-й інстанції Уварова Ю.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І. В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Кіпенко І.С.

представники відповідачів адвокати Мартиненко А.М., Рибак Я.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1

на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року, ухвалене суддею Уваровою Ю.В., повний текст рішення складено 31 грудня 2021 року

та на додаткове рішенняБогодухівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року, ухвалене суддею Уваровою Ю.В., повний текст додаткового рішення складено 31 березня 2022 року

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат»

на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року, постановлену суддею Уваровою Ю.В., повний текст ухвали складено дата не вказана

та на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року, ухвалене суддею Уваровою Ю.В., повний текст рішення складено 31 грудня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», Товариства з обмеженою відповідальністю НВДЦ «Агротех», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення поворотної фінансової допомоги та за зустрічним позовом Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив суд стягнути з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на його користь заборгованість у розмірі 372 000,00 грн., пеню за договором у розмірі 21 323,93 грн., штраф у розмірі 12 806,56 грн.

27.11.2020 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, застосування наслідків недійсності правочину (т.1 а.с. 142-144).

Позовні вимоги (з урахуванням заяви від 26.11.2020 року про уточнення позовних вимог) мотивовані тим, що відповідно до договору №2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09.12.2019 року та додаткових угод до цього договору, ОСОБА_1 через ОСОБА_2 на користь Державного підприємства Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» через платіжну систему Райффайзен Банк Аваль, безготівково (з карткового рахунку ОСОБА_2 ) перераховано грошові кошти всього на суму 372 000,00 грн. Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області №895 від 24.04.2018 року прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». 19.12. 2019 року видано наказ Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області про приватизацію ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». 10.01.2020 року укладено договір купівлі продажу, а 28.01.2020 року складено акт прийому передачі об`єкта малої приватизації ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «АҐРОТЕХ», який є правонаступником майнових прав та обов`язків ДП «Богодухівський СУКК». Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо укладення кредитних договорів, договорів позики, надання та отримання фінансової допомоги, правочинів та/або господарських зобов`язань щодо відступлення права вимоги та/або зарахування зустрічних однорідних вимог, факторингу, правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є переведення боргу. Якщо дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, вчиняються без попереднього погодження органом приватизації та з покупцем (у період з дати підписання договору купівлі-продажу до переходу права власності до покупця), такий правочин є недійсним. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Позивач вважає, що у даному випадку недійсність договору №2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09.12.2019 року з усіма додатковими угодами до нього встановлена законом, а саме ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», отже вони є нікчемними. У такому разі визнання правочину недійсним не вимагається, а належним способом захисту порушеного права є реституція. Позивач просив суд застосувати наслідки нікчемного правочину, застосувати реституцію як наслідок недійсності нікчемного правочину, стягнути з Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та Товариства з обмеженою відповідальністю НВДЦ «Агротех» на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 372 000,00 грн.

11.08.2020 року представник Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - адвокат Мартиненко А.М. подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій просив суд визнати недійсним договір №2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09.12.2019 року, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати (т.1 а.с. 49-52).

Зустрічний позов мотивовано тим, що09.12.2019 між Державним підприємством «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та ОСОБА_1 в особі повіреного ОСОБА_2 , що діяв на підставі довіреності від 26.03.2019 року, було укладено договір №2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, згідно з п.п. 1.1., 2.1. якого позикодавець надає позичальнику безвідсоткову зворотну фінансову допомогу в межах суми 70 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Строк надання безвідсоткової зворотної допомоги позичальнику становить чотири календарних місяці з моменту перерахування суми, указаної в п. 2.1. договору або ж визначену в додатковій угоді (п. 1.3. договору). Відповідно до п. 6.1. договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 09.03.2020 року. Станом на зазначену дату позичальник повинен повернути повністю отриману поворотну фінансову допомогу позикодавцю. За порушення умов п. 6.1. договору винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент закінчення строку надання позики за кожен день прострочення платежу від суми неповернутої позики, а також штрафу у розмірі 10 % від неповернутої суми. У подальшому додатковими угодами №1 від 18.12.2019 р., №2 від 23.12.2019 р., №3 від 03.01.2020 р., №4 від 13.01.2020 р., №5 від 27.01.2020 р., №6 від 03.02.2020 р. розмір фінансової допомоги поступово збільшувався до кінцевого розміру 372 000,00 грн. Решта умов договору залишалася незмінною. 07.03.2018 року набув чинності Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна». Відповідно до Закону Наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 року № 477 затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році. До зазначених переліків, зокрема, включено ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 24.04.2018 року №895 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». 10.01.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «АГРОТЕХ» укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». 28.01.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «АГРОТЕХ» складено та підписано акт приймання-передачі державного майна на виконання вищевказаного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 10.01.2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо укладення кредитних договорів, договорів позики, надання та отримання фінансової допомоги, правочинів та/або господарських зобов`язань щодо відступлення права вимоги та/або зарахування зустрічних однорідних вимог, факторингу, правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є переведення боргу. Якщо дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, вчиняються без попереднього погодження органом приватизації та з покупцем (у період з дати підписання договору купівлі-продажу до переходу права власності до покупця), такий правочин є недійсним. Зазначені обмеження діють до завершення приватизації об`єкта. Лише 03.02.2020 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях було винесено Наказ №00299 «Про затвердження результатів продажу та завершення приватизації об`єкта малої приватизації». За таких обставин обмеження, передбачені ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», діяли з 24.04.2018 року по 03.02.2020 року, а отже всі укладені без згоди органу приватизації - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях правочини, укладені всупереч цій нормі, на думку відповідача (позивача за зустрічним позовом) є недійсними. Листом № 20-05-04750 від 22.05.2020 року у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «АГРОТЕХ» (правонаступник Державного підприємства за умовами договору купівлі-продажу від 10.01.2020 р.), Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях повідомило, що на адресу регіонального відділення не надходили звернення від ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» чи його уповноваженого органу щодо надання згоди на укладення вказаного вище договору №2, а також додаткових угод до нього. Водночас повідомляється, що регіональне відділення листом від 11.10.2019 року №11- 05002784 інформувало ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», що відповідно до п. 2 Порядку погодження залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків) у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток) належать державі, кредитів (позик), надання гарантій або поруки за такими зобов`язаннями погоджується органом виконавчої влади, який здійснює функції з управління державної власністю. Просив суд визнати недійсним договір №2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09.12.2019 року, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.

УхвалоюБогодухівського районного суду Харківської області від 19 серпня 2020 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом (т.1 а.с. 84-85).

28.09.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну підстав позову, в якій просив суд застосувати наслідки нікчемного правочину, застосувати реституцію як наслідок недійсності нікчемного правочину, стягнути з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 372 000,00 грн. (т.1 а.с. 104-105).

11.11.2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю НВДЦ «АГРОТЕХ», також просив суд застосувати реституцію як наслідок недійсності нікчеменого правочину, стягнути зДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та ТОВ НВДЦ «Агротех»на його користь безпідставно отримані кошти в сумі 372 000,00 грн. (т.1 а.с. 124-125).

УхвалоюБогодухівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2020 року заява ОСОБА_1 про зміну підстав позову повернута позивачу (т.1 а.с. 128-129).

27.11.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну підстав позову, в якій просив суд застосувати наслідки нікчемного правочину, застосувати реституцію як наслідок недійсності нікчемного правочину, стягнути з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 372 000,00 грн. (т.1 а.с. 139).

27.11.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 26.11.2020 року про уточнення позовних вимог, застосування наслідків недійсності правочину, в якій просив судзастосувати наслідки нікчемного правочину, застосувати реституцію як наслідок недійсності нікчемного правочину, стягнути з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та ТОВ НВДЦ «Агротех» на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 372 000,00 грн. (т.1 а.с. 142-144).

УхвалоюБогодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року заяви ОСОБА_1 задоволено. Прийнята до розгляду його заява про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог. Залучено ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «АГРОТЕХ» у якості співвідповідача у даній цивільній справі (т.1 а.с. 162-163).

11.02.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 27.01.2021 року про уточнення позовних вимог, застосування наслідків недійсності правочину, в якій вказав, що у заяві від 26.11.2020 року була допущена технічна помилка (не було зазначено вимог до відповідача ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат»), просив судзастосувати наслідки нікчемного правочину, застосувати реституцію як наслідок недійсності нікчемного правочину, стягнути з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 372 000,00 грн. (т.1 а.с. 233-234).

УхвалоюБогодухівського районного суду Харківської області від 17 лютого 2021 року заява ОСОБА_1 задоволена. Прийнята до розгляду його заява про уточнення позовних вимог. Закрито підготовче провадження у справі (т.1 а.с. 240-241).

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь ОСОБА_1 372 000,00 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог до ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про визнання договору недійсним - відмовлено.

Стягнуто з Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» судовий збір в дохід держави в сумі 3 720 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову мотивоване тим, що у відповідності до положень ст. 215 ЦК України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14- ц, п.2 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та з огляду на дату укладання договору надання зворотної фінансової допомоги та додаткових угод до нього, а також на відсутність у матеріалах справи доказів надання органом приватизації дозволу на укладення такого договору, суд першої інстанції прийшов висновку, що недійсність цього договору встановлена законом, тобто він є нікчемним. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Правило статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину. За наведених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав про стягнення саме з Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь позивача коштів за договором надання зворотної фінансової допомоги, при цьому, враховуючи, що виконання договору надання поворотної фінансової допомоги здійснено лише однією стороною, застосування двосторонньої реституції у даному випадку неможливе, а застосування односторонньої реституції законом не передбачено, тому суд прийшов до висновку про застосування положення ст. 1212 ЦК України (глава 83 ЦК), яка передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно, оскільки на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, тому самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Оскільки Державне підприємство «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» ще не втратило своєї дієздатності і саме ця юридична особа є стороною договору надання зворотної фінансової допомоги, тому суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення коштів саме з ДП «Богодухівський СКУУ» та визнав, що підстави для стягнення коштів з ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» відсутні.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову мотивовано тим, що наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину. Державним підприємством «Богодухівський СУКК» не зазначено, які саме права ДП порушені укладеним договором надання зворотної фінансової допомоги, не доведено, що таке порушення сталось в момент укладення правочину, крім того, судом при вирішенні позову ОСОБА_1 встановлено нікчемність правочину і визнання його недійсним судом неможливе в силу положень ст. 215 ЦК України.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні його позову до ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» на його користь 372 000,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач заперечує проти висновку суду про те, що моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи слід вважати дату внесення відповідного запису до реєстру, оскільки відображення у реєстрі запису про припинення є стадією завершення злиття та не регулює питання щодо моменту виникнення правонаступництва. При цьому позивач посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.01.2019 року у справі №922/516/18 і від 16.06.2020 року у справі №910/5953/17. Вказує, що положеннями ст.ст. 104,107 ЦК України не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією, тому вважає, що такий момент не може пов`язуватися з внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи, що кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.09.2020 року у справі №296/443/16-ц.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду від 21.12.2020 року (на підставі вимог ч. 3 ст. 255 ЦПК України, яка передбачає, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скаргина рішення суду) та на рішення суду від 21.12.2021 року представник Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - адвокат Мартиненко А.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду від 21.12.2020 року скасувати і відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог, скасувати рішення суду від 21.12.2021 року в частині задоволення вимог про стягнення з Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь ОСОБА_1 372 000,00 грн. та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання договору недійсним, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов про визнання договору недійсним, вирішити питання судових витрат.

Апеляційна скарга в частині незаконності та необгрунтованості ухвали суду від 21.12.2020 року мотивована тим, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обгрунтовую вимоги щодо захисту та охоронюваного законом інтересу, як зазначено у постанові Великої палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14-ц. Посилається на те, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, а тому у разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань), остранній, виходячи з її змісту, а також зі змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Вказує, що фактично заява позивача, подана до суду першої інстанції від 27.11.2020 року, є заявою одночасно про зміну як предета, так і підстави позову, що призвело до розгляду судом зовсім іншого позову, ніж первісно поданого до суду. Вище вказані дії є процесуально недопустимі, оскільки у відповідності до вимог ст. 46 ЦПК України, змінити можна лише або предмет, або підставу позову, а їх одночасна зміна не допускається. Наслідком прийняття судом до розгляду такої заяви ОСОБА_1 стало: зміна предмета позову зі стягнення заборгованості з ДП, пені та штрафу на застосування реституції як наслідку недійсності нікчемного правочину та стягнення безпідставно отриманих коштів як з ДП, так і з ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ».

Апеляційна скарга в частині незаконності та необгрунтованості рішення суду від 21.12.2021 року мотивована тим, що, зважаючи на незаконність одночасної зміни предмета та підстави позову, а також необхідності розгляду судом першої інстанції саме первісних вимог ОСОБА_1 , позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги не підлягають задоволенню внаслідок недійсності такого правочину, оскільки обмеження, передбачені ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» діяли з 24.02.2018 року по 03.02.2020 року, а тому всі укладені без згоди органу приватизації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях правочини, укладені всупереч цій нормі, є недійсними а заявлена у первісному позові сума заборгованості за договором №2 про надання безвідсоткової зворотної фінасової допомоги є безпідставною, а задоволення зустрічного позову виключить в повному обсязі можливість задоволення первісного позову ОСОБА_1 із зазначених у ньому підстав. Також вказує, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про достатність у матеріалах справи доказів отримання Державним підприємством «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 372 000 грн., оскільки ДП такий факт не підтверджував. Меморіальні ордери, що містяться в матеріалах справи, не можуть вважатися доказом зарахування суми грошових коштів на рахунок відповідача, виходячи з положень Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно з п.30.1. ст. 30 вказаного Закону, моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок отримувача або видача їх готівкою, тобто моментом фактичного виконання зобов`язання є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок отримувача. Меморіальний ордер не є доказом саме зарахування суми грошових коштів на рахунок отримувача, а є доказом списання коштів відповідно до ст. 1 цього Закону. Також вказує на те, що на час складання акту звіряння взаємних розарахунків від 02.03.2020 року ОСОБА_1 вже не мав відповідних повноважень директора ДП внаслідок проведення реорганізації та утворення комісії з реорганізації під головуванням фізичної особи ОСОБА_3 . Також посилається на те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, а тому задоволення позовних вимог на його користь є неможливим, оскільки суд першої інстанції не звернув увагу та не дав правової оцінки угоді від 17.03.2020 року про розірвання договору відступлення права вимоги з огляду на вимоги ч. 4 ст. 653 ЦК України, яка передбачає, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ним за забов`язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, розірвання договору відступлення прав не призвло до зворотної передачі права вимоги від ОСОБА_2 (нового кредитора) до ОСОБА_1 (первісного кредитора) за відсутності прямої умови договору про це. Вказане є окремою правовою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кіпенко І.С. просить відмовити в апреляційних вимогах представника Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - адвоката Мартиненка А.М.

Додатковим рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року у стягненні витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НВДЦ «АГРОТЕХ» витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Додаткове рішення в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 мотивовано тим, що стороною позивача не надані докази розміру витрат на правничу допомогу, тому відсутні підстави для їх стягнення з відповідача, а саме, стороною позивача не було заявлено про намір подати докази розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення, крім того вони надійшли поза межами встановленого законом п`ятиденного строку, також договір про надання юридичної допомоги від 15.06.2020 року не містить умов, що визначають розмір суми, яка підлягає сплаті, порядок розрахунку цієї суми та порядок її оплати.

В частині стягнення витрат на правову допомогу за заявою ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ», то суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» було подано копію договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, копію платіжного доручення з посиланням на реквізити вказаних угод про перерахування визначеної в договорі суми, тому здійснення відповідачем витрат на правничу допомогу у визначеному розмірі підтверджено належними доказами. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог до відповідача ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» було відмовлено, витрати на правничу допомогу, понесені товариством, мають бути покладені на позивача. Однак, враховуючи складність справи, її значення для сторін, кількість судових засідань, обсяг наданих послуг, витрачений адвокатом час та інші істотні обставини, суд першої інстанції, виходячи з вимог розумності та справедливості, визнав за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, до 10 000,00 грн.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, питання про судові витрати вирішити відповідно до результатів розгляду апеляційної скарги на рішення суду від 21.12.2021 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач заперечує проти висновку суду про те, що стороною позивача не було заявлено намір подати докази розміру судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення, крім того, вони надійшли поза межами встановленого п`ятиденного строку, Вказує, що представником позивача - адвокатом Кіпенком І.С. разом з позовом було надано розрахунок витрат на правову допомогу, які просив розподілити між учасниками справи відповідно до закону. Представник позивача також просив суд розглянути питання про розподіл витрат на правничу допомогу за його відсутність, подав новий розрахунок витрат на правову допомогу, а також акт прийняття наданих послуг. Кошти у розмірі 49 475,00 в якості витрат на правничу допомогу просив стягнути з відповідача. Заява про ухвалення додаткового рішення подана 29.12.2021 року, а повне рішення складено 31.12.2021 року. Вказє, що не можна погодитися з висновокм суду про те, що оскільки у задовленні позову до відповідача ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» було відмовлено, то витрати на правничу допомогу, понесені товариством, мають бути покладені на позивача. ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» є універсальним правонаступником Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», останній знаходиться в стадії ліквідації і будь-якої фінансово-господарської діяльності не веде, розгляд даної справи без участі ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» є неможливим.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 09.12.2019 року між ДП «Богодухівський СУКК» в особі директора Тризни О.М. та ОСОБА_2 укладено договір про надання зворотної фінансової допомоги у розмірі 70000,00 грн. на строк 4 календарних місяці (т.1 а.с. 3).

Відповідного до пункту 6.1. договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 09.03.2020 року.

Додатковими угодами від 18.12.2019 року, 23.12.2019 року, 03.01.2020 року, 13.01.2020 року, 27.01.2020 року, 03.02.2020 року сума зворотної фінансової допомоги поступово збільшувалася, остаточно склала розмір 372 000,00 грн. (т.1 а.с. 4-9).

Під час укладення договору, додаткових угод та внесення коштів ОСОБА_2 діяв на підставі довіреності від 26.03.2019 року, яка видана ОСОБА_1 та якою передбачені відповідні повноваження ОСОБА_2 (т.1 а.с. 23).

Факт внесення коштів у загальній сумі підтверджується копіями квитанцій, меморіальних ордерів та копією виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 (т.1 а.с. 10-17).

Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи представника відповідача про те, що у деяких меморіальних ордерах платником вказано Банк «Аваль», а не ОСОБА_2 , оскільки у меморіальних ордерах в усіх випадках в графі «призначення платежу» ОСОБА_2 зазначено в якості особи, від якої внесено чергову суму фінансової допомоги.

17.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про уступлення права вимоги за договором від 09.12.2019 року з додатковими угодами (т.1 а.с.19), який у подальшому 14.07.2020 року був розірваний (т.1 а.с. 20), отже право вимагати повернення суми поворотної фінансової допомоги знову перейшло до ОСОБА_1 (т.1 а.с. 20,21).

Станом на 02.03.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено акт звіряння взаємних розрахунків (т.1 а.с. 22). Представник відповідача звертав увагу суду, що на момент складення цього акту ОСОБА_1 вже не мав відповідних повноважень директора ДП СУКК, однак факт надходження коштів, про які йдеться в акті, підтверджується іншими доказами, наведеними вище.

Також 17.03.2020 року ОСОБА_1 на адресу ДП СУКК була направлена претензія про повернення коштів (т.1 а.с.24), на яку 02.04.2020 року третьою особою ОСОБА_3 (головою комісії з припинення юридичної особи) надана відповідь, що до претензії не додані належним чином засвідчені документи (т.1 а.с. 25), отже кошти повернуті не були.

Наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 року № 477 затверджено переліки об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році, до яких включено ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (т.1 а.с. 56-57).

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 24.04.2018 року №895 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (т.1 а.с. 61).

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 19.12.2019 року №01192 прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Агротех» (т.1 а.с. 64).

10.01.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «АГРОТЕХ» укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (т.1 а.с. 67-75).

28.01.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «АГРОТЕХ» складено та підписано акт приймання-передачі державного майна на виконання вищевказаного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 10.01.2020 року.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях №00299 від 03.02.2020 року затверджено результати продажу та завершено приватизацію об`єкта малої приватизації ДП СУКК (т.1 а.с. 76).

Матеріали справи не містять відомостей про те, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ДП «Богодухівський СУКК», отже Державне підприємство ще не втратило своєї дієздатності, саме ця юридична особа є стороною договору надання зворотної фінансової допомоги, тому суд доходить висновку про стягнення коштів саме з ДП «Богодухівський СКУУ» та вважає, що підстави для стягнення коштів з ТОВ НВДЦ «Агротех» - відсутні.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , також в частині підстав для відмови у задоволенні зустрічного позовуДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», а також в частині відмови (згідно додаткового рішення) у стягненні витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 . Щодо висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ НВДЦ «Агротех» та стягнення з ОСОБА_1 на користь останньоно витрат на правничу допомогу згідно додаткового рішення, то в цій частині колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Предметом первісного позову ОСОБА_1 , поданого до суду 16.07.2020 року, є стягнення з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на його користь заборгованості у розмірі 372 000,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору просив покласти на відповідача ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», також пррсив стягнути ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» пеню за договором у розмірі 21 323,93 грн., штраф у сумі 12 806,56 грн.

Виходячи із заявлених сторонами у справі позовних вимог та доводів апеляційних скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

В частині стягнення судом першої інстанції зДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» грошових коштів у розмірі 372 000,00 грн., то апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Регіонального відділенння Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях від 25.02.2020 року №00434 припинено юридичну особу Державне підприємство «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» шляхом приєднання до покупця Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «АГРОТЕХ»; встановлено строк для заявлення вимог кредиторів до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», яке припиняється 2 (два) місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат»; вимоги кредиторів приймаються в письмовій формі у відповідності до вимог чинного законодавства на адресу: Харківська область, Богодухівський район, село Лозова (т.1 а.с. 30).

Як вбачається з витягу з ЄДРПОУ, наданого представником ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - адвокатом Мартиненко А.М. до зустрічної позовної заяви (т.1 а.с. 54), у графі «дані про перебування юридичної особи в процесу припинення» значиться запис: «26.02.2020 в стані припинення».

У графі «відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог» значиться запис «26.04.2020».

У графі «прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» значиться запис, що ОСОБА_1 керівник з 17.11.2014 р. (звільнений з посади наказом Фонду Державного майна України №00901 від 28.04.2020 року); ОСОБА_3 голова комісії з припинення або ліквідатор.

У витязі з ЄДРПОУ, наданого представником ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» - адвокатом Рибак Я.В. до відзиву на уточнену заяву ОСОБА_1 (т.1 а.с. 204-205), у графі «відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» значиться запис: ОСОБА_1 17.11.2014 р. (звільнений з посади наказом Фонлу Дердавного майна України №00901 від 28.04.2020) керівник; ОСОБА_3 голова комісії з припинення.

У графі «дані про перебування юридичної особи в процесу припинення» значиться запис: «В стані припинення, 26.02.202 р.».

У графі «відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог» значиться запис «вимоги кредиторів розглядаються до 26.04.2020».

Таким чином, вбачаються протиріччя у вказаних витягах з ЄДРПОУ в частині строку заявлення кредитрами своїх вимог та строку їх розгляду, на що суд першої інстанції не звернув увагу при ухваленні рішення, та не з`ясував, якими дійсно є ці строки.

Крім цього, при ухваленні рішення суд першої інстанції не з`ясував, чи звертався особисто позивач ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» чи до голови лікввідаційної комісії Брижаня М.О. з приводу повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у розмірі 372 000,00 грн., оскільки матеріали справи не містять відомостей в цій частині. Суд першої інстанції не з`ясував, чи дотримана позивачем ОСОБА_1 процедура заявлення ним вимог як кредитора у разі припинення юридичної особи, чи отримана ним відмова у їх задоволенні, чи існує спір з даного питання, чи існують підстави звернення позивача ОСОБА_1 з даним позовом.

Згідно ч. 1,5,6,7 ст. 104 ЦК України ю ридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Отже, у даному випадку має місце припинення юридичної особи шляхом приєднання її до покупця ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» у порядку укладення 10.01.2020 року договору купіві-продажу об`єкта малої приватизації - Державне підприємство «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (т.1 а.с. 67).

Згідно ч. 4 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Таким чином, наказом Регіонального відділенння Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях від 25.02.2020 року №00434 і це вбачається з витягу з ЄДРПОУ, що встановлено строк для заявлення вимог кредиторів до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», яке припиняється 2 (два) місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», отже цей строк встановлено до 26.06.2020 року.

По справі вбачається, що 17.03.2020 року ОСОБА_2 звертався до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» з вимогою про виконання зобов`язання за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у розмірі 372 000,00 грн., до якої додав лише акт звіряння (т.1 а.с. 24).

За підписом голови комісії з припинення ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» Брижаня М.О. від 02.04.2020 року на адресу ОСОБА_2 направлено «повідомлення про розгляд вимоги кредитора», яке позивач додав до позовної заяви, в якому вказано, що призначено комісію з припинення юридичної особи, головою якої призначено саме ОСОБА_3 , що відомості про перебування ДП в стані припинення внесено до ЄДРПОУ, що директор ДП Тризна О.М. не має права виступати від імені підприємства, в тому числі підписувати акти звіряння взаємних розрахунків, що голові комісії з припинення ДП ОСОБА_3 на його письмову вимогу директором ОСОБА_1 не було передано жодних первинних бухгалтерських чи інших документів, пов`язаних з господарською діяльністю підприємства, що необхідні для здійснення реорганізації, в тому числі для розгляду вимог кредиторів, що до претензії ОСОБА_2 не додано належним чином засвідчених копій жодного первинного документа, що у ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» відсутні належні докусентальні підтвердження наявноситі вказаної заборгованості, що унеможливлює задоволення претензії кредитора ОСОБА_2 . З метою належного розгляду отриманої претензії голова комісії ОСОБА_3 просив надати документи, зазначені у переліку, та відповідь на це повідомлення надсилати на ім`я голови комісії з припинення ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (т.1 а.с. 25).

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 105 ЦК України саме голова ліквідаційної комісії Брижань М.О. є законним представником у суді юридичної особи, яка припиняється, а саме Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».

У даній справі вказана особа - голова ліквідаційної комісії Брижань М.О. є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, а не відповідачем, що є порушенням вимог як матеріального, так і процесуального права, що залишено поза увагою судом першої інстанції при вирішенні спору. Державне підприємство «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», інтереси якого представляє у даній справі адвокат Мартиненко А.М. та який на це не уповноважений головою ліквідаційної комісії, є неналежним відповідачем у справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що Державне підприємство «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» ще не втратило своєї дієздатності, що воно є стороною договору надання зворотної фінансової допомоги, тому саме з нього слід стягнути кошти на користь ОСОБА_1 .

Оскільки голова ліквідаційної комісії Брижань М.О. є у справі третьою особою, то апеляційний суд у разі скасування судових рішень позбавлений процесуальної можливості ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги представника ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - адвоката Мартиненка А.М. в частині незаконності і необгрунтованості та скасування ухвали суду від 21.12.2020 року про задоволення заяви ОСОБА_1 , прийняття до розгляду його заяви про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог, то колегія суддів вважає, що ці доводи заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 26.11.2020 року про уточнення позовних вимог, застосування наслідків недійсності правочину, в якій просив судзастосувати наслідки нікчемного правочину, застосувати реституцію як наслідок недійсності нікчемного правочину, стягнути з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та ТОВ НВДЦ «Агротех» на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 372 000,00 грн. (т.1 а.с. 142-144).

УхвалоюБогодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року заяви ОСОБА_1 задоволено, прийнята до розгляду його заява про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог, залучено ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «АГРОТЕХ» у якості співвідповідача у даній цивільній справі (т.1 а.с. 162-163).

Аналізуючи вище вказану заяву ОСОБА_1 від 27.11.2020 року, то вбачається, що позивачем змінено як предмет позову, осквільки він просить суд застосувати наслідки нікчемного правочину, застосувати реституцію як наслідок недійсності нікчемного правочину, стягнути з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» та ТОВ НВДЦ «Агротех» на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 372 000,00 грн., так і підстави позову, посилаючись на те, що він надав фінансову допомогу без дозволу органу приватизації, що вказує на порушення позивачем вимог ч. 3. ст. 49 ЦПК України, яка передбачає право позивача змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви, та свідчить про пред`явлення ним нового позову.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.07.2021 року у справі № 910/18389/20 зазначено, що зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 26.11.2020 року, яка надійшла до суду 27.11.2020 року, за своєю суттю є новим позовом та не могла бути прийнята до розгляду судом, а ухвала Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року є такою, що постановлена з порушенням вимог ЦПК України.

В частині відмови суду першої інстанції у позові до ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ», то колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині висновок суду є правильним, виходячи з того, що ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» не є стороною договору про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 09.12.2019 року, тому відсутні підстави для такого стягнення.

У постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2020 року у справі №296/443/16-ц, на яку посилається позивач у доводах апеляційної скарги, вказано, що відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

По справі вбачається, що 28.01.2020 року, тобто, до внесення 26.02.2020 року до ЄДРПОУ відомостей про перебування юридичної особи в процесі припинення та до закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог, між продавцем: Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та покупцем: ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» складено акт приймання-передачі державного майна, а саме нерухомого майна, рухомого майна згідно зведеного акту інвентаризації, затвердженого 20.09.2019 року.

Таким чином по справі вбачається, що передавальний акт, який повинен складатися у разі злиття, приєднання або перетворення юридичної особи, не складався, вище вказаний акт приймання-передачі державного майна від 28.01.2020 року є актом передачі-приймання саме державного майна, він не містить положення про правонаступництво щодо майна, права та обов`язки юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників.

Крім цього, по справі вбачається, що пункти 5.5., 5.6. договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» від 10.01.2020 року передбачали, що покупець є правонаступником майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» відповідно до законодавства України. Протягом одного року з моменту підписання акту приймання-передачі державного майна провести державну реєстрацію припинення юридичної особи ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат».

20.10.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» від 10.01.2020 року, згідно якого пункт 5.6. договору купівлі-продажу викладено у наступній редакції: «Протягом двох років з моменту підписання акту приймання-передачі державного майна провести державну реєстрацію припинення юридичної особи - ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» (т.1 а.с. 219), тобто цей строк продовжено до 28.01.2022 року, який на час розгляду справи судом першої інстанції ще не сплинув.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухвалення нового рішення в частині відмови у позові ОСОБА_1 до ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у розмірі 372 000,00 грн. з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 382 ч.1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно п.2 ч.2 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмовив позові на позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що позов ОСОБА_1 був прийнятий до провадження суду без сплати судового збору, що є порушенням вимог ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору з врахуванням п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з цим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 р. у справі № 545/1149/17. Предметом даного спору є стягнення поворотної фінансової допомоги, тобто, даний спір не стосується порушення прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій у розумінні положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, при ухваленні нового рішення судовий збір у розмірі 3 720 грн. підлягає стягнення з позивача ОСОБА_1 . При подачі апеляційної скарги позивачем був сплачений судвий збір у розмірі 5 580 грн.

Колегія суддів також приходить до висновку про те, що додаткове рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 підлягає скасуванню з інших підстав, ніж викладені у його мотивувальній частині, а саме у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 у позові.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним підлягає скасуванню з нових підстав, а саме, що Державне підприємство «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» не є належним позивачем за цим позовом.

Додаткове рішеннясуду в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 підлягає скасуванню з тих підстав, що позов ОСОБА_1 до Державне підприємство «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» не підлягає задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376, ч.1 п.3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» - відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року в частині стягнення з Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь ОСОБА_1 372 000,00 грн., в частині стягнення з Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» на користь держави судового збору у розмірі 3 720 грн., в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та додаткове рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині.

У позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» про стягнення безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у розмірі 372 000,00 грн. відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 3 720 грн.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ НВДЦ «АГРОТЕХ» - залишити без змін.

Додаткове рішенняБогодухівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НВДЦ «АГРОТЕХ» витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов