ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року м.Суми

Справа №591/2542/20

Номер провадження 22-ц/816/910/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство Сумської міської ради «Електроавтотранс»,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2022 року в складі судді Сидоренко А.П., ухвалене в м. Суми, повний текст якого складено 17 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2020 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Молібог Ю.М. звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником транспортного засобу Toyota Camry, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

12 вересня 2018 року о 12 год. 10 хв. на вул. Іллінській в районі вул. Шевченка в м. Суми, ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, а саме головним енергетиком-начальником служби енергогосподарства КП СМР «Електроавтотранс» не вжила заходів щодо своєчасного демонтажу зношеної та заміни зношеної (аварійної) контактної мережі тролейбусів, що призвело до обриву проводу та пошкодження автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що і стало причиною ДТП з матеріальним збитком.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав численних пошкоджень, що для позивача є матеріальними збитками.

Щодо третьої особи ОСОБА_2 , як працівника відповідача, складений протокол про адміністративне правопорушення, серії БД № 404920 від 06 листопада 2018 року.

Згідно аварійного сертифікату, складеного 01 жовтня 2018 року аварійним комісаром ОСОБА_4 (кваліфікаційне свідоцтво № 024 діє з 10 жовтня 2017 року по 10 жовтня 2020 року), в присутності представника власника автомобіля ОСОБА_3 , в автомобілі Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , пошкоджено та потребує заміни чи відновлювального ремонту: накладка капот, капот, панель даху та інші, а всього 9 частин автомобіля.

Зазначає, що транспортний засіб позивача був новий та придбаний з автосалону в кінці грудня 2016 року. Численні пошкодження транспортного засобу є такими, внаслідок яких його ремонт згідно зазначеного аварійного сертифікату складає 34 303 грн 92 коп., які відповідач має відшкодувати позивачу.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просив стягнути з КП СМР «Електроавтотранс» шкоду в розмірі 34303 грн 92 коп., а також судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто з Комунального підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 34303 грн 92 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн 80 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Комунальне підприємство Сумської міської ради «Електроавтотранс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції безпідставно змінив підставу позову, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Крім того вказує, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку щодо обґрунтованості розміру шкоди, яка визначалась на підставі аварійного сертифікату, а саме, наданий аварійний сертифікат не може бути належним доказом, оскільки підстави і предмет його складання знаходяться поза межами справи, яка розглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Якименко О.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2022 року: 2481 * 100 = 248100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Toyota Camry, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6).

12 вересня 2018 року о 12 год. 10 хв. в м. Суми по вул. Іллінській сталася дорожньо-транспортна пригода за участі тролейбусу, у якого відбувся обрив проводу, що призвело до пошкодження автомобіля Toyota Camry, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач ОСОБА_1 .

Місцевим судом були досліджені матеріали справи № 592/16744/18, провадження №3/592/2521/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 140 КУпАП, з яких вбачається, що 06 листопада 2018 року т.в.о. начальника відділу РОМ ДТП УПП в Сумській області Худіновим О.А. складено протокол про адміністративне правопорушення, серії БД № 404920 від 06 листопада 2018 року, в якому зазначено, що 12 вересня 2018 року о 12 год. 10 хв. на вул. Іллінській в районі вул. Шевченко в м. Суми ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, а саме головним енергетиком-начальником служби енергогосподарства, не вжила заходів щодо своєчасного демонтажу зношеної та заміни зношеної (аварійної) контактної мережі тролейбусів, що призвело до обриву проводу та пошкодження автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , що і стало причиною ДТП з матеріальним збитком, вказаних в матеріалах ДТП (а.с. 1 адміністративного матеріалу № 592/16744/18).

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст.140 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 30 адміністративного матеріалу № 592/16744/18).

Актом по аварії на контактній мережі тролейбусів від 12 вересня 2018 року встановлено, що в 12 год. 12 хв. від диспетчера по випуску на ДПТУ поступила заявка, що на вул. Іллінській в м. Суми напроти церкви обірваний контактний провід в напрямку автовокзалу. Заявка передана черговій бригаді. В 12 год. 25 хв. чергова бригада прибула на місце заявки, де виявила обірваний провід (-) на перехресті вул. Іллінська та вул. Шевченка. Причина обриву - в місці обриву сильний знос контактного проводу (а.с.6 адміністративного матеріалу № 592/16744/18).

Згідно аварійного сертифікату від 01 жовтня 2018 року, що складений аварійним комісаром ОСОБА_4 , матеріальна шкода, що завдана власнику автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження під час ДТП, яка мала місце 12 вересня 2018 року, складає 34 303 грн 92 коп. (а.с. 7-15).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , місцевий суд виходив з того, що пошкодження належного позивачу автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталося внаслідок неналежного технічного стану контактного проводу, власником якого є відповідач, а тому прийшов до висновку про стягнення з Комунального підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 34303 грн 92 коп.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідає вимогам матеріального права, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» міський електричний транспорт - це складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів.

Об`єктами міського електричного транспорту є рухомий склад, контактні мережі, тягові підстанції, колії трамвайні та метрополітену, а також споруди, призначені для забезпечення надання транспортних послуг.

Відповідно до ч. 3, п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», передбачено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (утому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1887 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Частиною 3 п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості, а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

З матеріалів даної справи вбачається, що ДТП сталась внаслідок обриву напівжорсткого підвісу контактної мережі, а пошкоджена контактна тролейбусна електромережа є джерелом підвищеної небезпеки, а тому така особа зобов`язана підтримувати цю мережу у належному технічному стані.

Відповідно пункту 1.1 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 10 грудня 1996 року N 103, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 березня 1997 року за N 66/1870 (в редакції чинній на момент вчинення ДТП (обриву мережі), контактна мережа - це сукупність струмопровідннх, ізолюючих, підтримуючих та опорних елементів, призначених для підведення електроенергії до струмоприймачів рухомого складу. До системи електропостачання трамвая та тролейбуса належать кабельні та повітряні лінії первинного електропостачання, тягові підстанції, які приймають змінний струм і перетворюють його на постійний, кабельні та повітряні лінії постійного струму й контактні мережі (підпункт 2.7.1.1. Правил). Контактна мережа трамвая та тролейбуса складається з таких основних елементів: опор; підтримуючих тросових систем (дротових або сталевих канатів) та кронштейнів; підвісної арматури спеціальних частин; контактних та підсилювальних проводів (підпункт 2.7.3.1.3. Правил).

Пунктом 2.1.1. Правил визначено, що споруди та обладнання міського ектротранспорту повинні забезпечувати безпечну роботу рухомого складу за умов дотримання встановленої швидкості руху.

На підприємствах, які здійснюють експлуатацію технічних засобів міського електротранспорту, покладаються, зокрема, наступні функції; забезпечення експлуатації технічних засобів відповідно до вимог чинних державних стандартів, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса та інших нормативно-технічних документів; вивчення умов безпеки руху на маршрутах міського електротранспорту та в межах своєї компетенції вжиття заходів щодо усунення недоліків та перешкод для руху (підпункт 1.6.1. Правил).

Експлуатацію, технічне обслуговування, планово-попереджувальні та непланові ремонти, реконструкцію та розвиток системи електропостачання здійснює електротехнічний і допоміжний персонал електрогосподарства. Повне управління здійснює керівництво відповідного структурного підрозділу підприємства міського електротранспорту (підп. 2.7.1.2. Правил).

Факт вчинення ДТП підтверджується матеріалами адміністративного провадження, з огляду на те, що водій ОСОБА_2 керувала тролейбусом при виконанні своїх трудових обов`язків, то завдавачем шкоди є роботодавець та власник джерела підвищеної небезпеки КП Сумської міської ради «Електроавтотранс».

Колегія суддів погоджується з розміром стягнутої місцевим судом з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, так як останній визначений відповідно до Висновку експертного дослідження визначення вартості матеріального збитку.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнувши з КП Сумської міської ради «Електроавтотранс» на користь ОСОБА_1 34 303 грн 92 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, так як пошкодження належного позивачу автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталося внаслідок неналежного технічного стану контактного проводу, власником якого є відповідач.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд першої інстанції безпідставно змінив підставу позову, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, не заслуговують на увагу, оскільки місцевим судом предмет та підстави позову не змінювалися.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина