Справа № 462/1268/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Іванюк І.Д.

за участю секретаря с/з Тягло Л.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Пазиняк Г.Я.

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії Залізничного відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), заінтересована особа : ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернулася до суду із скаргою, у якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Залізничного відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) /надалі Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів)/ Пазиняк Галини Ярославівни у виконавчому провадженні № 66968410 щодо накладення арешту на грошові кошти на рахунку, відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , який призначений для виплати їй пенсії; визнати протиправною та скасувати постанову від 19.05.2022 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку, відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , який призначений для виплати їй пенсії; визнати незаконними дії головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Галини Ярославівни щодо списання з карткового рахунку, відкритого в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , суми пенсії та інших доходів боржника в розмірі 16852,42 грн. у виконавчому провадженні № 66968410 з примусового виконання виконавчого листа №462/1268/17 від 22.09.2021 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова та зобов?язати керівника Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) та головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г. Я. вчинити дії щодо повернення ОСОБА_1 незаконно стягнутих коштів у сумі 16852,42 грн. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Львівського апеляційного суду від 09.09.2020 року у справі №462/1268/17 вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 19500 грн. майнових збитків. Постановою головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г.Я. від 28.09.2021 року на підставі виконавчого листа №462/1268/17 від 22.09.2021 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова, відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду. У відповідності до постанови про відкриття виконавчого провадження нею надана Декларація про доходи та майно боржника, у якій вказано, що єдиною активною карткою є її карта в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , яка призначена для виплати їй пенсії. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках , а за іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. З листопада 2021 року із її картки регулярно відраховувались кошти у сумі 20 % її пенсії, однак 26.03.2022 року набрав чинності Закон України 2129-ІХ від 15.03.2022 року, яким розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" доповнено п. 10-2, згідно із яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації). Незважаючи на це 12.08.2022 року з картки на ім`я ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк, яка призначена для виплати їй пенсії, було списано кошти у сумі 16852,42 грн. 12.08.2022 року на її звернення працівники Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) нічого їй не пояснили, але водночас вона дізналась, що постановою головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г. Я. від 19.05.2022 року накладено арешт на всі її грошові кошти, в тому числі і на кошти на пенсійному рахунку. Пенсія є єдиним доходом , за який вона живе, а тому вважає такі дії головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г. Я. не законними та просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні заявник та її представник скаргу підтримали з мотивів, викладених у скарзі. Додатково пояснили, що 05.08.2022 року та 09.08.2022 року на картковий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" за № НОМЕР_1 надійшли кошти у сумі 2985,00 грн. та 13019,79 грн., як позика від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно.

Представник Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г.Я. відповідно до довіреності від 13.09.2022 року у судовому засіданні проти скарги заперечила, заначила, що на виконанні Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 66968410 за виконавчим листом, виданим Залізничним районним судом м. Львова від 22.09.2021 року, з виконання постанови Львівського апеляційного суду від 09.09.2020 року у справі №462/1268/17 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 19500 грн. майнової шкоди. Так 28.09.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою боржника 07.10.2021 року на підставі ст.ст. 68-70 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника, яку скеровано у Головне управління пенсійного фонду України у Л/о, за якою останні відрахування були здійснені у квітні 2022 року, а надалі такі були припинені на підставі Закону України 2129-ІХ від 15.03.2022 року. Водночас на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 09.09.2020 року 19.05.2022 року відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову, якою накладено арешт на всі грошові кошти ОСОБА_1 , крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Постанову скеровано банківській установі АТ КБ «ПриватБанк». Банківська установа, на яку згідно із ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладено обов?язок визначити статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця виконав, не визнавши цей рахунок та кошти на ньому такими, звернення стягнення на які заборонено законом. 28.07.2022 року державним виконавцем було скеровано платіжні вимоги до установи банку, а 12.08.2022 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у сумі 16852,42 грн., які перераховані на користь стягувача ОСОБА_3 01.09.2022 року державним виконавцем скеровано вимогу у АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів, які належать ОСОБА_1 і встановлено, що на даний рахунок надходять не лише пенсійні виплати, а й інші кошти, зокрема: 05.08.2022 року та 09.08.2022 року на картковий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" за № НОМЕР_1 надійшли кошти у сумі 2985,00 грн. та 13019,79 грн. від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно, а отже вказаний рахунок не має спеціального призначення для виплати пенсії. Із врахуванням наведеного, вважає власні дії законними і просила у скарзі відмовити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти скарги заперечила, пояснила, що постановою Львівського апеляційного суду від 09.09.2020 року у справі №462/1268/17 вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 19500 грн. майнових збитків. Виконавчий лист перебуває на виконанні Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів). В порядку виконання такого рішення з рахунків ОСОБА_1 були списані кошти у сумі 16651,98 грн. на погашення заборгованості, однак такі кошти ще їй не перераховано. Вважає дії виконавця законними і просила у скарзі відмовити.

Вивчивши матеріали скарги, дослідивши долучені до них докази, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що у Залізничному ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) перебуває виконавчий лист, виданий Залізничним районним судом м. Львова від 22.09.2021 року на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 09.09.2020 року у справі №462/1268/17 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майнових збитків у сумі 19500 грн.

28.09.2021 року головним державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66968410.

Постановою головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г.Я. від 28.09.2021 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику, в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця - 19500 грн.

Постановою головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г.Я. від 07.10.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_6 , а саме дохід у ГУПФУ у Львівській області в розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу.

Постановою головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г.Я. від 19.05.2022 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця у сумі 17530,80 грн. /а.с. 74/.

Платіжна вимога від 28.07.2022 року про стягнення суми у 16530,80 грн. скерована в Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", а із розпорядження № 66968410 від 15.08.2022 року вбачається, що кошти у сумі 16854,42 грн. надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 462/1268/17 від 22.09.2021 року /а.с. 75, 76/.

Окрім того, із виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що на такий зараховуються кошти у вигляді пенсії, соціальні виплати (субсидія), а також 05.08.2022 року та 09.08.2022 року на такий надійшли кошти у сумі 2985,00 грн. та 13019,79 грн. від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої та другої статті 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, на накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин першої - третьої статті 56 Закону № 1404-VIII до пункту 7 розділу VIII Інструкції№ 512/5 від 02 квітня 2012 року, розпочинаючи арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а згідно із пунктом 1 частини другої статті 59 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону № 1404-VIII та частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що із пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

26.03.2022 року набрав чинності Закон України 2129-ІХ від 15.03.2022 року, яким розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" доповнено п. 10-2, згідно із яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Таким чином, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. Водночас, п. 10-2 розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" встановлено тимчасову, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України заборону звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації). При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника таке обмеження не розповсюджується. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Наведене узгоджується із позицією, викладеною у постанові ВП ВС від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20, провадження № 14-218цс21 (п.67, 71).

Із постанови головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г.Я. від 19.05.2022 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми стягнення -17530,80 грн. Таким чином, вказана постанова відповідає як вимогам Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, так і Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, а тому підстав для визнання дій державного виконавця при її винесенні, як і визнання самої постанови незаконною та її скасування суд не вбачає.

Водночас із матеріалів справи вбачається, що на грошові кошти, які знаходились на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , було звернуто стягнення та такі кошти у сумі 16854,42 грн. надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 462/1268/17 від 22.09.2021 року. При цьому державним виконавцем не вжито достатніх заходів для з`ясування статусу та цільового призначення коштів на рахунку, чи відносяться такі кошти (частина із них) до заробітної плати, пенсії та іншого доходу боржника, а тому в силу п. 10-2 розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" такі дії державного виконавця є незаконними і у цій частині скаргу слід задовольнити.

Разом з тим, пунктом 18 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже, з урахуванням п. 18 вказаної постанови вимога скаржника у частині зобов`язання приватного виконавця повернути їй списані кошти задоволенню не підлягає, а саме визнання дій неправомірними є підставою повернення коштів у позасудовому порядку в межах сум, стягнення на які заборонено законом. Наведений висновок викладено у постанові ВС від 08 червня 2022 року у справі № 521/895/20 (провадження № 61-10148 св 21)

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Галини Ярославівни щодо списання з карткового рахунку, відкритого в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , суми пенсії та інших доходів боржника в розмірі 16852,42 грн. у виконавчому провадженні № 66968410 з примусового виконання виконавчого листа №462/1268/17 від 22.09.2021 року, виданого Залізничним районним судом м. Львова - незаконними.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: