Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8077/21
Провадження № 2/711/124/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2022 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого: судді Кондрацької Н.М.
за участю секретаря судового засідання: Мелещенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -
Позивач ФОП « ОСОБА_1 » через свого представника адвоката Мазуренка С.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 2744, 79 грн., компенсацію судових витрат у виді судового збору в розмірі 962,48 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8348,60 грн.
В зв`язку з тим, що відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку, позивач змушений звернутись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України та просить стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь Позивача - ФОП « ОСОБА_1 » завдані збитки в порядку регресу у розмірі: 2 744, 79 грн.; витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 962, 48 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 8 348, 60 грн.
Ухвалою суду від 20.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, до початку адвокат Мазуренко С.С. подав до суду заяву з проханням розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подано.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував позивач та його представник, про що подано відповідну заяву.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що між Між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 , було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 182231154 від 16.11.2019, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля Honda Pilot державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
26.10.2020 о 16 годині 00 хвилин в м. Черкаси по вул. Шевченка, 244, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Honda Pilot» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Subaru Outback», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_3 .
Згідно постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.11.2020 у справі № 711/7659/20 зазначено, що відповідач 26.10.2020 о 16 год. 00 хв., в м. Черкаси по вул. Шевченка, 244, порушуючи вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем «Хонда Пілот» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Субару Аутбек» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Також ОСОБА_2 після скоєння зазначеної дорожньо-транспортної пригоди залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.11.2020 судом визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн..
Згідно Акту огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 06.11.2020 року було здійснено огляд автомобіля «Subaru Outback» державний номерний знак « НОМЕР_2 ».
Факт ДТП 26.10.2020 визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом №2070972-1 від 23.11.2020.
За заявою ОСОБА_3 , виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі страхового акту № №2070972-1 від 23.11.2020 ПрАТ «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 2744, 79 грн.
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 2744,79 грн.
Відповідно до ч.38.1.1п. (в) ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП - в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Отже, відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2744, 79 грн, заподіяної відповідачем внаслідок ДТП 26.10.2020, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме: 2744, 79 грн.
Відповідно до п.3 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Так, ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.
Згідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38.1.1. (в) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди
Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі-Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно ст. 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Між тим, 08 лютого 2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » (Новий кредитор) укладено Договір № 08/02/2021 про відступлення права вимоги від 08 лютого 2021 року, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №182231154 від 16.11.2019.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.
З метою досудового врегулювання спору, 04.03.2021 року відповідачу було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу , який було залишено без реагування з боку відповідача.
Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків в порядку регресує обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідачем не надано доказів, які б спростували фактичні дані, що містяться у наданих позивачем письмових доказах.
Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог для задоволення позову у повному обсязі та стягнення на користь позивача із відповідача ОСОБА_2 , як винної особи, документально підтверджених завданих збитків в порядку регресу у розмірі 2744, 79 грн.
Щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Однак, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.11.2020 встановлено, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Як вбачається з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За таких обставин, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 962,48 грн. необхідно компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Крім того, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 8 348,60 грн.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Судом встановлено, що 10.02.2021 між фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 », з одного боку та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ГОРИЗОНТ», в особі Голови Адвоката Мазуренко Сергія Сергійовича, який діє на підставі Статуту та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.05.2017 № 6069/10 був укладений договір № 17 про надання правової (правничої) допомоги від 10.02.2021.
Тож до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати у розмірі 8 348, 60 грн. на оплату правової (правничої) допомоги адвоката відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги №17 та актом приймання - передачі правової (правничої) допомоги №1 від 15 березня 2021 року).
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 279 ЦПК України і на підставі ст.ст.11, 16, 22, 512, 514, 993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст.9, 27 Закону України «Про страхування», ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-
Повернути на користь Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » (РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ) за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 962 грн. 48 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 16.09.2022.
Головуючий: Н. М. Кондрацька