20.09.2022 Справа № 756/3524/21
Унікальний № 756/3524/21
Провадження № 2/756/644/22
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2022 року м. Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Белоконної І.В.,
за участі секретаря - Мушкетик І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Міністерство закордонних справ, про визначення місця проживання дітей разом з батьком, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, -
Позивач ОСОБА_1 через свого представника у березні 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_1 .
У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з відповідачем він має двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З самого народження і по червень 2020 року діти проживали з позивачем у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира складається з трьох ізольованих кімнат (19 кв.м., 18 кв.м., та 16 кв.м.) та має загальну площу 78 кв.м. Син - ОСОБА_3 займав кімнату АДРЕСА_2 , сам позивач користується кімнатою 19 кв.м.
Позивач створював всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, забезпечував гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
За місцем свого постійного проживання діти відвідували дошкільні навчальні заклади, а згодом навчалися у гімназії № 178 м. Києва.
Відповідач, ОСОБА_2 , до народження сина ОСОБА_5 працювала у Міністерстві закордонних справ України. З лютого 2006 року по грудень 2016 року перебувала у декретній відпустці, після закінчення якої повернулася на роботу.
10 травня 2018 року ОСОБА_2 за Наказом МЗС №807-ос та контрактом була направлена на роботу в посольство України у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, яке знаходиться у місті Лондон Великої Британії.
Для проживання всієї родини їй була надана у користування квартира, за адресою: АДРЕСА_3 . Для двох дітей відповідачем виділено спільну найменшу кімнату у розмірі 6,7 кв.м.
Після від`їзду 22.05.2018 ОСОБА_2 у м. Лондон діти залишалися проживати з позивачем і повністю перебували на його утриманні.
До літа 2020 року діти відвідували м. Лондон щонайменше десять разів, у час вільний від занять у АДРЕСА_4 . Відповідач у свою чергу декілька разів приїздила до дітей у м. Київ.
Проте, ще за часів спільного проживання в Україні, ОСОБА_2 мало приділяла уваги дітям, постійно затримувалася на роботі. Вона забувала телефонувати дітям та спілкуватися з ними по кілька днів.
Таке ставлення до дітей загострилось після переїду відповідача у м. Лондон, де залишала їх на цілий день одних у орендованій квартирі у іншій країні без догляду батьків чи близьких. Вона регулярно принижувала дітей за дрібні проступки, ображала, кричала та психологічно тиснула на них, були випадки залякування. При цьому, позивач захищав дітей від крику відповідача, її звинувачень та образ.
Після приїзду позивача у м. Київ, 29.06.2020, діти до початку навчального року за усною домовленістю залишилися із матір`ю у м. Лондоні, проте відповідач їх не повернула в Україну, силоміць утримує там, обмежуючи їхнє з позивачем спілкування.
Позивач не одноразово звертався в Міністерство закордонних справ України із заявами щодо повернення дітей на територію України, в Посольство Україні в Сполученому королівстві та щодо вчинення протиправних дій відповідачем. Однак, вказані дії жодного результату не дали.
На думку позивача, відповідач незаконно утримує дітей за місцем своєї роботи та тимчасового проживання на території іншої держави. Згоди на проживання дітей на території іншої держави позивач не надавав. На підставі вказаного позивач позбавлений можливості бачити та спілкуватися із дітьми, а також права малолітніх дітей на належні умови для проживання, навчання тощо.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження по справі.
27 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_2 через свого представника подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , у якому просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_2 . У обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог позивач зазначила наступне.
Спільні з відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 діти бажають проживати разом з матір`ю, ОСОБА_2 . Син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент подання зустрічної позовної заяви досяг п`ятнадцятирічного віку, прийняв рішення про проживання разом із матір`ю, відтак, на думку останньої, вимоги первісного позову в частині встановлення його місця проживання не підлягають вирішенню судом, у зв`язку із чим у задоволенні первісного позову в цій частині слід відмовити.
Позивач за зустрічним позовом працює на посаді спеціаліста з консульських питань Посольства України у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії. З 21 травня 2018 року перебуває у довгостроковому відрядженні у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії. Разом з нею перебувають син та дочка. Разом з дітьми проживають в 3-х кімнатній квартирі в одному з центральних районів м. Лондон (21 Bassett Road, W10 6LA).
Син сторін продовжується навчатися в Загальноосвітньому навчальному закладі І-ІІІ ступенів «Міжнародна Українська Школа» в Україні в 9 класі. Дочка сторін продовжує навчатися в 4 класі зазначеного навчального закладу. Також діти сторін навчаються в навчальних закладах Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.
Позивач за зустрічним позовом за місцем своєї роботи отримала дохід у розмірі 139 394,39 грн у 2020 році, а за січень-березень 2021 року у розмірі 35 532,00 грн. Також їй виплачені компенсаційні витрати за березень 2021 року у розмірі 3 854,00 доларів США.
ОСОБА_2 повідомляє суду, що всі наведені позивачем за первісним позовом твердження про те, що вона чинить перешкоди у спілкуванні батьку з дітьми, а також не виховує дітей належним чином, не відповідають дійсності та не підтверджені жодним доказом.
Додатково звертає увагу суду на те, що позивач за первісним позовом зазначає, що ним належним чином виконувалися та виконуються його батьківські обов`язки, однак позивачем приховано факт існування заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей у розмірі біля 55 000,00 грн за період липень 2020 року - березень 2021 року. Батько дітей не перерахував жодних коштів на їх утримання.
14 травня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю судом прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей разом з батьком.
Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 разом зі своїм представником у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог просили відмовити з підстав, що зазначалися ними у первісній позовній заяві та відзиві на зустрічний позов.
Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, у задоволенні первісних позовних вимог просила відмовити з підстав, що зазначалися нею у зустрічній позовній заяві.
Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник третьої особи Міністерства закордонних справ України у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що у МЗС відсутні підстави для дострокового відкликання з довготермінового відрядження ОСОБА_2 . Окремо представник зазначив, що МЗС не володіє інформацією щодо умов проживання родини відповідача за місцем її довготермінового відрядження, оскільки працівники дипломатичної служби, направлені у відрядження, самостійно визначають місце та умови свого проживання. У свою чергу, витрати на оренду житла та/або оплату вартості комунальних послуг, пов`язаних із орендою житла, оплачуються в установленому порядку такому працівнику за рахунок коштів державного бюджету відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про дипломатичну службу».
Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, вислухавши думку дітей, щодо яких вирішується спір про визначення місця проживання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову необхідно відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити з огляду на таке.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін спору під час шлюбу народився син - ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін спору під час шлюбу народилася дочка - ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Частиною ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
У судовому засіданні встановлено, що з моменту народження до червня 2019 року діти проживали у квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 .
За місцем свого постійного проживання діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчалися у гімназії № 178 м. Києва.
Відповідно до довідки Посольства України у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії від 14.04.2021 № 6124/33-910-107 ОСОБА_2 разом з дітьми проживає в 3-х кімнатній квартирі в одному з центральних районів м. Лондон (21 Bassett Road, W10 6LA), яка знаходиться у службовому будинку, що належить Посольству України.
Згідно із довідками Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Міжнародна Українська Школа» від 19.04.2021 № 02-03/92 та № 02-03/93 син сторін ОСОБА_3 продовжує навчатися в Україні в 9 класі зазначеного навчального закладу, дочка сторін ОСОБА_4 продовжує навчатися в 4 класі зазначеного навчального закладу.
Відповідно до довідки початкової школи Колвілл від 20.04.2021 ОСОБА_4 з 04.09.2019 також навчається в початковій школі Колвілл. За змістом зазначеної довідки ОСОБА_4 - завзята і позитивна учениця класу. Вона впевнена в собі і виявляє велике бажання вчитися. З огляду на її вдумливий і надійний характер, вона завжди шукає способів бути корисною для своїх однолітків і вчителів. ОСОБА_4 мотивована вчитися та удосконалюватися, виявляє високу зосередженість на уроках і любить вносити свій вклад і обмінюватися ідеями під час класних обговорень. Її пристрасть до навчання, особливо до математики є очевидною, і це надихає решту класу.
ОСОБА_3 , відповідно до довідки школи для хлопчиків Мерілебон, навчається у зазначеній школі з 24.09.2019. За змістом довідки, незважаючи на те, що він відносно пізно приєднався до школи, ОСОБА_5 постійно демонстрував любов до навчання та досягнення успіхів завдяки своїй наполегливій праці. Учні та вчителі школи знають його як надійного та наполегливого учня, який налагодив добрі робочі стосунки зі своїми однолітками та вчителями. Він демонструє потенціал до досягнення неабияких успіхів у подальшому навчанні та дорослому віці. Завдяки ставленню та підходу ОСОБА_5 до навчання він отримав багато похвал від учителів.
Відповідно до довідок Міністерства закордонних справ України від 14.04.2021 № 210/17-920-126 та № 210/17-920-127 ОСОБА_2 отримала дохід у розмірі 139 394,39 грн у 2020 році, а за січень-березень 2021 року у розмірі 35 532,00 грн.
Згідно із довідкою посольства України у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії від 15.04.2021 № 6124/210-920-110 ОСОБА_2 виплачені компенсаційні витрати за березень 2021 року у розмірі 3 854,00 доларів США.
З вищенаведеного вбачається, що проживаючи разом з матір`ю в м. Лондоні, діти забезпечені належними умовами проживання та освітнього розвитку, чим спростовуються твердження ОСОБА_1 щодо неналежних умов проживання його дітей за кордоном разом з матір`ю.
За змістом довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18.02.2021 № 91/ЗПІ-257-248, діти тривалий час проживали з матір`ю з 02.06.2019 по 17.11.2019, з 19.11.2019 по 19.02.2020, а з 23.02.2020 року постійно.
Територію України діти залишали на підставі нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_1 від 13.12.2018.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
За клопотанням представника ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції була заслухана думка дітей сторін спору, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останні повідомили суду, що бажають проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно із ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Беручи до уваги ті обставини, що станом на день розгляду справи ОСОБА_3 виповнилося 16 років, враховуючи його бажання проживати разом з матір`ю, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовної вимоги щодо визначення проживання сина разом з ним.
27 січня 2021 року у справі № 727/3856/18 у своїй Постанові Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Разом із тим, у вказаній вище Постанові Верховний Суд наголосив, що згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати та сприяти захисту прав та інтересів дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним із батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Крім того, враховуючи думку дитини, суди повинні розуміти, що малолітня дитина є вразливою до маніпуляцій зі сторони дорослих, а також враховувати всі обставини, що могли спричинити формування саме такого бажання в дитини.
Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Виходячи з інтересів ОСОБА_4 , якій станом на день розгляду справи виповнилося 11 років, та яка виявляє бажання проживати разом з матір`ю, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки дитини, її місце навчання за адресою проживання матері вже більше 3 років, також беручи до уваги належні умови проживання та розвитку, а також аналогічне бажання старшого брата також проживати разом з матір`ю, суд вважає правильним та доцільним визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Згідно ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
На підставі викладеного, ст. 19, 141, 153, 160, 161, 171 СК України, ст. 1, 12, 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 4-5, 12-13, 133, 141, 263-265, ЦПК України, суд -
У задоволенні первісного позову - відмовити.
Зустрічні позовні вимоги - задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 вересня 2022 року.

Суддя,- Белоконна І.В.