_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8/15-ц
Провадження № 6/947/134/22
УХВАЛА

21.09.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 520/8/15-ц за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за № 520/8/15-ц за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про заміну стягувача було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.

У судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача його правонаступником, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеса перебувала справа № 520/8/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 -ро стягнення заборгованості за кредитним договором № 005-15528-231111 від 23 листопада 2011р..

Рішенням Київського районного суду м. Одеса у справі № 520/8/15-ц позовні вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 005-15528-231111 від 23 листопада 2011р. було задоволено.?

07.05.2020 між АТ «Дельта Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ 3 ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір № 2241 /К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги Банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №005-15528-231111 від 23 листопада 2011р., укладеним з АТ «Дельта Банк» в сумі

- 12150 грн., з яких:

- 12150 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 0 грн. - заборгованість за процентами;

- 0 грн. - заборгованість по комісії.

Право вимоги отримано на підставі Протоколу електронних торгів, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Покупець - ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно п. 14 Договору відступлення права вимоги цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін.

Відповідно до п.3 Договору відступлення права вимоги Банк повідомляє про укладення цього Договору шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті АТ «Дельта Банк» із дотриманням вимог законодавства України з питань захисту інформації, яка містить банківську таємницю, та захисту персональних даних.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За правилами ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України,статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що однією із вимог до виконавчого документа, зокрема, є строк пред`явлення рішення до виконання. Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частин 1 та 2статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення, або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Судом встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого у даній справі вже завершився. До матеріалів справи заявник не долучив будь-які докази, як і відсутнє посилання на них в заяві про заміну стягувача, які б свідчили про те, що виконавчий лист в порядку і в строки був пред`явлений до виконання, не зазначено, чи перебуває виконавчий лист на виконанні в даний час. З матеріалів справи, які були досліджені судом, вбачається, що на момент звернення заявника з заявою про заміну стягувача строк пред`явлення до виконання виконавчого листа , виданого в даній справі, завершився.

Суд вважає, що заява про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 березня 2021 року у справі №910/29154/17 та постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13,від 30.07.2019у справі № 5/128,від 21.08.2020у справі № 905/2084/14-908/4066/14 (справа №910/29154/17).

Зокрема, в постановах Верховного суду зазначено, що "інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права".

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі, у тому числі і на стадії виконання рішення суду. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення, тож закон надав суду право продовжити вказаний строк і лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки судом встановлено, що заява про заміну стягувача його правонаступником подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначений строк судом не поновлювався, водночас заявник не надав суду докази, які б підтверджували, що строк пред`явлення до виконання даного виконавчого листа не завершився, представник заявника в судове засідання не з`явився, а суд самостійно позбавлений процесуальної можливості витребовувати будь-які докази.

Керуючись ст. ст. 258, 268, 273, 354, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 520/8/15-ц за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Салтан Л. В.