Справа № 161/174/22 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/771/22 Категорія: 83 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Савчук Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданного представником ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», Головного управління національної поліції у Волинській області про зняття арешту, за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2022 року,

В С ТА Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2022 року звернувся в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до відповідачів ПАТ «Укргазбанк» в особі Волинської обласної дирекції ПАТ «Укргазбанк», ГУНП у Волинській області, про зняття арешту,

Вимоги позову мотивовані тим, що постановою слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 05 липня 2010 року в межах кримінальної справи було накладено арешт на автомобіль марки Ford Fiesta, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Вироком Луцького мівськрайонного суду від 02 лютого 2011 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК Українита призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.3 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.358 КК України виправдано; шляхом часткового складаня покарань призначеного за цим та попереднім вироком суду, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. Питання про зняття арешту з автомобіля під час ухвалення вироку не вирішувалося. На підставі виконавчого листа №2-204 виданого 07.02.2012 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з Полякової ґв.ґг.ґ. власника арештованого автомобіля, ОСОБА_4 проводилось стягнення на користь ПАТ «»кргазбанку» боргу в сумі 231606,62грн. Було проведено електронні торги з продажу автомобіля Ford Fiesta, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Ним за результатами прилюдних електронних торгів був придбаний цей автомобіль. На підставі акту про проведенні електорнні торги від 01.12.2020 року за ним посвідчено право власності на автомобіль. 20 січня 2021 року звернувся у ТСЦ 6341 РСЦ ГСЦ у Харківській області по питанню перереєстрації автомобіля, де йому було відмовлено та повідомлено, що автомобіль перебуває під обтяженням. Начальник ГУНП у Волинській області у своїй відповіді на звернення підтвердив, що автомобіль знаходиться під обтяженням та порекомендував звернутися до Луцького міськрайонного суду Волинської області для вирішення питання про скасування арешту з цього автомобіля. Наявний арешт на автомобіль порушує його права як власника. Просив скасувати арешт, що накладений 05 липня 2010 року постановою старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС у Волинській області Юхимчук О.А. на автомобіль Ford Fiesta, 2007 р.в., днз НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який станом на 01 грудня 2020 року належав ОСОБА_5 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Скасовано арешт рухомого майна автомобіля марки Ford Fiesta, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належав на праві приватної власності ОСОБА_5 , який накладений в межах кримінальної справи №11-756-10 на підставі постанови слідчого СВ Луцького МВ УМВС у Волинській області Юхимчук О.А. від 05 липня 20210 року.

Відповідач ГУНП у Волинській області подав апеляційну скаргу на вказане рішенням. Вважає його незаконним та таким, що постановлене з неповним з`ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального права. Вказує, що досудове слідство у кримінальній справі №11-756-10 проводилося у повному обсязі слідчим відділом Луцького МВ УМВС у Волинській області. Жодних процесуальних дій та рішень в рамках кримінальної справи №11-756-10 ГУНП у Волинській області не здійснювало. Територіальний орган Міністерства внутрішніх справ Луцький міський відділ УМВС у Волинській області ліквідовано як юридичну особу, проте ГУНП у Волинській області не є його правонаступником. Позов пред`явлено до неналежного відповідача, ГУНП у Волинській області жодним чином не порушувало конституційних прав та інтересів позивача. Перший ВДВС у м.Луцьку ЗМУ МЮ (м.Львів) є належним відповідачем у даній справі, оскільки цей орган ДВС здійснював стягнення на підставі виконавчого листа №2-204 про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ «Укргазбанк».

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча були належно повідомлені судом про час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області перебувало кримінальна справа №11-756-10, порушена відносно ОСОБА_3 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.357, ч.2 ст.358 КК України.

Постановою слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції Юхимчук О.А. від 05 липня 2010 року в межах даної кримінальної справи накладено арешт на автомобіль марки Ford Fiesta, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

На виконання цієї постанови, відповідно до повідомлення Червоноградсього ВРЕР ДАІ ГУ МВС України у Львівській області №2126 від 10 липня 2010 року, на вищевказаний транспортний засіб, належний ОСОБА_5 , накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій 10 липня 2010 року (13:16:06).

Вироком Луцького міськрайонного суду від 02 лютого 2011 року у справі №1-9/2011 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. За ст.190 ч.3 КК України, ст. 357 ч.1, ст.358 ч.3 КК України ОСОБА_3 виправдано за недоведеністю. Інформація про арешт транспортного засобу марки Ford Fiesta, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , у вказаному вироку відсутня.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 12 квітня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 грудня 2011 року вирок залишено без змін.

Рішенням суду від 13 вересня 2011 року у справі №2-204 стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в користь ПАТ АБ Укргазбанк 24 195,40 доларів США, що станом на день ухвалення рішення становить 192 926, 86 грн., та 38679, 76 грн., а всього 231 606, 62 грн. заборгованості за кредитним договором № 105/08-А/02 від 08 липня 2008 року. На примусове виконання вказаного рішення суду 07 лютого 2012 року видано виконавчий лист № 2-204.

В ході примусового виконання рішення суду від 13 вересня 2011 року в межах виконавчого провадження №31304916, 10 грудня 2018 року були проведені електронні торги по реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_5 , а саме лот № 318716 - автомобіль «Ford Fiesta», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Переможець торгів ОСОБА_1 , який є позивачем по справі. ОСОБА_1 проведено повний розрахунок за придбане на електронних торгах рухоме майно.

Акт видачі майна переможцю електронних торгів складено 21 грудня 2020 року. Відповідно до змісту цього акту представник Волинської філії ДП СЕТАМ Кухарик Є.І. передав, а ОСОБА_1 , від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 , прийняв майно - автомобіль «Ford Fiesta», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (відсутні), номер шасі НОМЕР_2 . Транспортний засіб розкомплектований, в наявності кузов автомобіля. Претензій до стану автомобіля представник переможця торгів не має.

При зверненні ОСОБА_1 до ТСЦ МВС №6341 із заявою про здійснення перереєстрації транспортного засобу на нового власника останньому було відмовлено у перереєстрації на підставі п.15 та п.41 Постанови Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, що стверджується відміткою адміністратора ТСЦ МВС від 21 січня 2021 року.

Повідомленням ГУНП у Волинській області від 02 квітня 2021 року №Н-126/02/24/1-201 ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до Луцького міськрайонного суду Волинської області для вирішення питання щодо арешту вищевказаного транспортного засобу.

Таким чином, звернення власника транспортного засобу до уповноважених державою органів та осіб, зокрема до ГУНП у Волинській області не призвели до відновлення його прав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції оглянуті матеріали кримінальної справи №11-756-10 про обвинувачення ОСОБА_3 та встановлено, що арешт на спірний автомобіль, який був накладений у межах даної справи, не знятий. Кримінальне провадження закінчено у грудні 2011 року.

З Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2021 року у справі №1-9/11 в задоволенні клопотання представника Никифоренка В.І. в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна (автомобіль марки «Ford Fiesta SТ», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 ), в рамках кримінальної справи №11-756-10 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.357, ч.ч. 2, 3 ст.358 КК України, відмовлено. Суд прийшов до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Обгрунтування апеляційної скарги відповідача ГУНП у Волинській області щодо його неналежності у даній справі підлягають відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Обтяження (арешт) накладене у 2010 році на майно попереднього власника на підставі постанови правоохоронного органу, необхідно розглядати, як заходи контролю держави за майном в розумінні наведених положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, які не повинні завдавати значної шкоди володільцю майна та мають здійснюватися з розумним співвідношенням і обґрунтованою пропорційністю.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на ефективний засіб правового захисту.

ОСОБА_1 у законний спосіб набув транспортний засіб марки «Ford Fiesta», 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , що належав раніше ОСОБА_5 , та на який було накладено 05 липня 2010 року арешт в межах кримінального провадження №11-756-10 щодо ОСОБА_3 для забезпечення можливого у майбутньому цивільного позову, при цьому новий власник не був учасником цього провадження та не брав участь у розгляді кримінальної справи. Набуваючи вказане майно, ОСОБА_1 заразом набув і обтяження накладені на нього слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області.

Відповідно до п.21.1 Постанови Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19, спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16 вересня 2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було ліквідовано як юридичну особу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області та її структурні підрозділи.

Згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області () станом на день розгляду справи апеляційним судом перебуває у стані припинення з 10 листопада 2015 року.

Ліквідація це така форма припинення юридичної особи, за якої припиняються її права та обов`язки, тобто вона знімається з реєстрації в усіх фондах та організаціях.

Верховний Суд України в постановах від 04 березня 2014 року у справі № 21-8а14, від 27 травня 2014 року у справі № 21-108а14, від 28 жовтня 2014 року у справі № 21-484а14 сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію.

Аналогічність завдань міліції та поліції встановлена статтею 3 Закону України «Про міліцію» та статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» відповідно. Ліквідація обласних управлінь Міністерства внутрішніх справ України з одночасним створенням аналогічних територіальних органів Національної поліції, використання органами Національної поліції в своїй діяльності нормативно-правових актів (наказів) Міністерства внутрішніх справ України свідчить про фактичну ліквідацію державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується.

Колегія суддів звертає увагу, що в Законі України «Про Національну поліцію» чи інших нормативно-правових актах не зазначено про відмову держави від виконання завдань та функцій, які були покладені на органи міліції, а відтак, в даному випадку фактично мала місце реорганізація зазначеного правоохоронного органу, оскільки відповідна функція держави ліквідована не була. Як міліція (до часу її ліквідації), так і національна поліція (з часу її створення), входили та входять в структуру Міністерства внутрішніх справ України, структурним підрозділом якого у Волинській області станом на 2010 рік (час накладення арешту на спірну квартиру) було Управління МВС України у Волинській області, а станом на даний час є Головне управління Національної поліції у Волинській області (відповідач) як орган публічного права.

Головне управління Національної поліції у Волинській області, як відповідач по даній цивільній справі, а також як структурний підрозділ МВС України, який прийняв до розслідування всі кримінальні справи від структурних підрозділів міліції при її ліквідації і займається розслідуванням переважної більшості кримінальних справ на даний час, вказав, що на його думку належним відповідачем повинен бути Перший відділ ДВС у місті Луцьку ЗМУ МЮ (м.Львів), оскільки саме на його виконанні перебуває виконавчий лист №2-204, та не вжив жодних заходів для вирішення питань, які є предметом позовних вимог, в позасудовому порядку.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесено запис про припинення Луцького МВ УМВС України в Волинській області (ідентифікаційний код 08670450), постанова якого зазначена, як підстава реєстрації обтяження спірного автомобіля.

Наразі територіальним органом Національної поліції в Волинські області, як юридичною особою публічного права, є саме ГУНП в Волинській області, до складу якого входить відповідний підрозділ поліції в м. Луцьку.

З огляду на наведене, належним відповідачем у справі є ГУНП у Волинській області.

Така позиція суду узгоджується з висновком Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 квітня 2022 року у справі №705/2556/21 за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Уманська міська державна нотаріальна контора, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

Суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2022 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий

Судді