Справа № 183/3040/22
№ 2/183/2810/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2022 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради в інтересах дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей про:
- позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, -
23 червня 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що до служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковськом міської ради з клопотанням про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась служба у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3 з січня 2017 року мешкають без реєстрації в родині співмешканця ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 не працює, схильна до вживання алкогольними напоями, має соціально небезпечну хворобу, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, часто залишає дитину без нагляду (від декілька днів до пів року). На даний час фактичне місце проживання останньої невідомо. 27 вересня 2021 року службою у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району неповнолітнього ОСОБА_1 було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 30 вересня 2021 службою у справах дітей Миколаївської сільської ради видано наказ № 47 про тимчасове влаштування неповнолітнього ОСОБА_1 в сім`ю ОСОБА_5 , оскільки в вересні 2021 року мати залишила дитину і не повертається до свого місця проживання.
27 січня 2022 року, під час бесіди з начальником служби у справах дітей Миколаївської сільської ради, неповнолітній ОСОБА_1 висловив свою думку з питання позбавлення своєї матері батьківських прав. В своїх поясненнях він вказав, що мати не займається його вихованням, не піклується про його здоров`я та навчання, не забезпечує матеріально. Родина з липня 2021 року перебуває під соціальним супроводом як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень. Батько дитини - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що ОСОБА_2 свідомо знехтувала виконанням своїми обов`язками, відтак наявні всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина.
Також, з ОСОБА_2 необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.
Ухвалою судді від 04 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, 03 жовтня 2022 року подала до суду заяву, у якій підтримала позов та просили його задовольнити, а розгляд справи здійснювати без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, 02 вересня 2022 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини зазначений ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 /а.с.9/.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22 вересня 2021 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.12/.
Наказом служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року № 45 неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Миколаївської сільської ради, у зв`язку з ухиленням матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від виконання своїх батьківських обов`язків /а.с.15/.
30 вересня 2022 року ОСОБА_5 звернулась до начальника служби у справах дітей Миколаївської сільської ради з заявою про влаштування в її сім`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.19/. 30 вересня 2021 року складено акт прийому передачі дитини /а.с.18/ та наказом служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року № 47 тимчасово влаштовано неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишилась без батьківського піклування в сім`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до надання статусу дитині та встановлення над нею опіки /а.с.16/.
01 жовтня 2021 року служба у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області звернулась до служби у справах дітей Новомосковської міської ради з клопотанням щодо вирішення питання стосовно соціально-правового захисту неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з ухиленням матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від виконання своїх батьківських обов`язків /а.с.13/.
Також, згідно з характеристикою від 12 жовтня 2021 року № 502, виданою Миколаївською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 з січня 2017 року мешкала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 зі своїм співмешканцем - ОСОБА_4 та його батьками: ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . ОСОБА_2 має двох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Сім`я перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Мати, ОСОБА_2 не працює, схильна до зловживання спиртними напоями, має соціально небезпечну хворобу, не виконує батьківські обов`язки на належному рівні, часто буває відсутня вдома. На даний час фактичне місце проживання гр. ОСОБА_2 невідомо. Обов`язки по догляду та вихованню неповнолітніх дітей покладені на бабусю - ОСОБА_5 , 1958 року народження /а.с.14/.
З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , який підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: письмовими поясненнями неповнолітньої дитини ОСОБА_1 /а.с.17/, заявою ОСОБА_5 /а.с.19/, письмовою згодою неповнолітньої дитини ОСОБА_1 на влаштування в родину /а.с.22/, письмовими поясненнями ОСОБА_5 /а.с.23/, актом оцінки потреб сім`ї /а.с.24-28/, висновком оцінки потреб сім`ї /а.с.29-30/, висновками Шевченківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини /а.с.32, 33/ вбачається, що позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо її неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним. Також у висновку вказано, що мати неповнолітньої дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не працює, схильна до вживання алкогольними напоями, має соціально небезпечну хворобу, ухиляється від виконання батьківських, часто залишає дитину без нагляду /а.с.5-6/.
Поданий висновок органу опіки та піклування містять мотиви його прийняття, посилання на обставини справи, норми законодавства, яким керувався орган опіки та піклування та не суперечить інтересам дитини, тому суд вважає за необхідне погодитися з ним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Як встановлено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України
Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дитину та матеріально їх забезпечувати, що свідчить про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів неповнолітньої дитини, свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання дитини, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині та позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
У позовній заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Однак, враховуючи те, що у відповідача на утриманні перебувають двоє дітей, вбачаються підстави для стягнення з останньої аліментів на утримання дитини - ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини.
Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 984,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280, 282 ЦПК України, суд, -
позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку м. Новомосковськ Дніпропетровської області батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь осіб чи закладу, у якому буде перебувати дитина аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.
В решті позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Учасники справи:

позивач - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, , місцезнаходження за адресою: вул. Гетьманська, буд. 14, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, , місцезнаходження за адресою: вул. Центральна, буд. 31-г, с. Миколаївка, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

Повне судове рішення складено і підписано 18 жовтня 2022 року.

Суддя Д.О. Парфьонов