ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4595/22 Справа № 205/9292/20 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про стягнення незаконно отриманої житлової субсидії

за апеляційною скаргою Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2020 року Правобережне управління соціального захисту населення звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про стягнення незаконно отриманої житлової субсидії. В обґрунтування позову зазначає, що з 2019 року відповідач перебувала на обліку в управлінні соцзахисту як отримувач субсидії. 06 травня 2019 року відповідач звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії. У період з 01 травня 2019 року по 30 квітня 2020 року ОСОБА_1 було розраховано житлову субсидію. 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про припинення надання субсидії з 01 грудня 2019 року у зв`язку зі зміною місця проживання. У зв`язку із тим, що за грудень 2019 року житлову субсидію було нараховано, припинення нарахування було здійснено з 01 січня 2020 року та здійснено перерахунок за період з 01 грудня 2019 року 31 грудня 2019 року, обсяг надмірно сплачених коштів склав 1 420 грн. 78 коп. 07 лютого 2020 року на адресу відповідача Управлінням було направлено повідомлення про припинення надання та повернення надміру перерахованої житлової субсидії у грошовій формі за період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 1 420 грн. 78 коп., яку відповідачем залишено без задоволення. Позивачем повторно 30 березня 2020 року та 10 вересня 2020 року було направлено повідомлення про повернення надмірно перерахованої житлової субсидії. Відповідачем заяву про припинення нарахування субсидії було подано без зазначення додатків та надання будь-яких документів. На час звернення відповідачем реєстри вже було сформовано та передано до Мінсоцполітики, кошти у розмірі 1 430 грн. 73 коп. (1 420 грн. 78 коп. + комісія банку) було перераховано на особовий рахунок ОСОБА_1 по оплаті опалення. До повноважень Управління не входить встановлення місця реєстрації громадян. Оскільки станом на звернення ОСОБА_1 до позивача із заявою про припинення нарахування субсидії грошові кошти було перераховано на особовий рахунок, надмірно виплачені кошти у розмірі 1 420 грн. 78 коп. підлягають поверненню до бюджету. Просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Правобережного УСЗН Дніпровської міськради надмірно сплачені бюджетні кошти у розмірі 1 420 грн. 78 коп., а також судовий збір у розмірі 2 102 грн (том 1 а.с.2-4).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року Правобережному управлінню соціального захисту населення Дніпровської міської ради у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , третя особа КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про стягнення незаконно отриманої житлової субсидії - відмовлено (том 1 а.с.244-245).

Не погодившись з рішенням суду, Правобережне управління соціального захисту населення звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (том 2 а.с.1-4).

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про призначення їй житлової субсидії на домогосподарство, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 8).

Рішенням Правобережного УСЗН Дніпровської міськради від 03 липня 2019 року ОСОБА_1 було призначено грошову безготівкову житлову субсидію з 01 травня 2019 року до 30 квітня 2020 року (том 1 а.с. 9-10).

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Правобережного УСЗН Дніпровської міськради із заявою про припинення житлової субсидії з 01 грудня 2019 року у зв`язку із зміною місця проживання (том 1 а.с. 12).

Згідно з відомостями з особистого кабінету ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» у грудні 2019 року за теплопостачання було перераховано кошти у розмірі 1 430 грн. 73 коп. (а.с. 73). Також у січні 2020 року було зараховано монетизовану субсидію за послуги за теплопостачання, та лютому 2020 року - електропостачання та теплопостачання (том 1 а.с. 74, 75).

Відповідно до виписки операцій, проведених по обліковому запису ОСОБА_1 , на підставі меморіального ордеру № від 18 грудня 2019 року Міністерством соціальної політики України було здійснено зарахування субсидії згідно з реєстром за листопад 2019 року (том 1 а.с. 224) та меморіального ордеру № від 20 січня 2020 року згідно з реєстром за грудень 2019 року (том 1 а.с. 225), меморіального ордеру № від 19 березня 2020 року - згідно з реєстром за лютий 2020 року (том 1 а.с. 226).

Згідно з витягу з особистого рахунку № НОМЕР_1 в КП «Теплоенерго» (м. Дніпро, вул. Д. Галицького, буд. 9-Е, кв. 8), оформленого на ім`я ОСОБА_2 , 20 грудня 2019 року, 20 січня 2020 року та 19 березня 2020 року було здійснено зарахування коштів монетизації житлової субсидії (том 1 а.с. 239).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у діях ОСОБА_1 (набувача субсидії) відсутні ознаки недобросовісності, а протилежне не було доведено позивачем у передбачений законом спосіб.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Виходячи з аналізу вказаних норм закону, повернення житлової субсидії можливо у випадках, коли особа навмисно подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, тобто намір ввести в оману орган державної влади.

Таким чином, правильність виконаних розрахунків, за якими проведено виплату, а також добросовісність набувача презюмуються, тому зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Згідно із пунктом 1 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29.12.1997 № 39/283/90/5, повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів.

Механізм повернення надмірно триманих коштів у вигляді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулася з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання (свідоме подання документів з неправильними відомостями, приховування доходу або подання фальшивих документів).

Абзацем 2 п. 90 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), було передбачено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств, у складі яких є внутрішньо переміщені особи; у складі яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб; які орендують житлове приміщення для проживання і звертаються за житловою субсидією на оплату житлово-комунальних послуг.

П. 94 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі необхідності проведення перерахунку житлових субсидій за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується.

Як вбачається з матеріалів справи, недобросовісність з боку ОСОБА_1 , що є підставою для повернення суми, яка набута без достатньої правової підстави, судом встановлена не була.

Після зміни реєстрації місця проживання, яке мало місце 11 грудня 2019 року, відповідач протягом встановленого 30-денного строку, а саме 23 грудня 2019 року, звернулася до позивача із заявою про припинення нарахування їй житлової субсидії та зміну місця реєстрації, яку було отримано позивачем, про що свідчить відмітка на самій заяві (том 1 а.с. 12).

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді житлової субсидії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно зі ст. 81 ЦПК України має довести позивач.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Доводи позивача, що ОСОБА_1 було надано заяву про припинення нарахування їй житлової субсидії з 01 грудня 2019 року лише 23 грудня 2019 року, тобто, після формування списків, оскільки у разі необхідності проведення перерахунку житлових субсидій за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріалами справи встановлено, що перерахування коштів житлової субсидії відбувалося у лютому 2020 року та березні 2020 року на підставі списків, сформованих позивачем за попередні періоди січень 2020 року і лютий 2020 року відповідно, тобто, вже після звернення відповідача із заявою про припинення нарахування їй житлової субсидії.

Таким чином, суд першої інстанції дав належну правову оцінку наявним у справі доказам та з урахуванням всіх обставин у справі правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, аналогічні позовним вимогам, які були предметом розгляду у суді першої інстанції та повторного правового аналізу не потребують.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду, є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: