ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №520/2685/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2563/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 28 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Васильків О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та відзиву на позов

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі- інспекція ДАБК), дачно-будівельний кооператив "Червона Зірка" (далі- ДБК «Червона Зірка») про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позов обґрунтовано тим, що він є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Суміжним користувачем вказаного домоволодіння та прилеглої земельної ділянки є ОСОБА_2 .

У вересні 2015 року відповідачка почала реконструкцію частини дачного будинку, що знаходиться в її використані, самочинно, без жодного дозвільного документу та без дозволу позивача. ОСОБА_2 знесла належну їй частину одноповерхового будинку та без відповідної проектної документації, погодження компетентних органів, самочинно демонтувала частину капітальної стіни, що розташована в спільному будинку.

Зазначав, що перекриття першого поверху, стіна другого поверху, збудованої відповідачем споруди опирається на спільні стіни домоволодіння, фундамент якого збудовано в 1935 році та не розрахований на таке навантаження.

Вказував, що самочинно побудована відповідачкою споруда розташована фактично на межі суміжних земельних ділянок без урахування існуючих ДБН. Дах споруди, що самочинно будується відповідачем, виступатиме за межі її земельної ділянки та нависатиме над земельною ділянкою позивача, що може призвести до загрози його здоров`я та життя та членів його родини, а саме під час зимового періоду: у зв`язку зі сповзанням снігу та падінням бурульок, під час дощу вода з покрівлі відповідача стікатиме на земельну ділянку позивача.

Під час будівлі відповідачка звалює на його територію будівельний бруд та сміття. Внаслідок самочинного будівництва погіршилася інсоляція та вентиляція житлового будинку позивача, були деформовані стіни, а також існує загроза псування фундаменту та основних конструкцій будинку.

Посилаючись на те, шо на всі йоги вимоги виправити вказані порушення відповідачка не реагує, позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, що належать йому на праві приватної власності, за вказаною адресою, шляхом приведення належного їй об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 в попередній стан (т.1а.с.5-7).

Відповідачка позовні вимоги не визнала у повному обсязі та заперечувала проти задоволення позову.

Зокрема, посилалась на те, що позивач, відповідно до положень ст.ст.16,386,391 ЦК України, відноситься до інших осіб, право власності яких порушено самочинним будівництвом; що задоволення позову про приведення приміщень у попередній стан можливо лише у випадку доведення ОСОБА_1 факту порушення його цивільного права зазначеним будівництвом; що обов`язок доказування цього факту, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, лежить виключно на позивачеві.

У письмових поясненнях відповідачка додатково зазначила, що матеріали справи не містять доказів порушення цивільного права ОСОБА_1 реконструкцією будинку, що належить їй, що судова будівельна експертиза, призначена за ухвалою суду від 06 червня 2016 року порушень цивільних прав позивача реконструкцією будинку не виявила.

Повторна судова експертиза призначена за ухвалою суду від 05 липня 2018 року проведена не була, у зв`язку з ухиленням позивача від виконання клопотання експерта. Призначена комісійна судова будівельно-технічна та оціночно-будівельна експертиза, призначена за ухвалою суду від 28 листопада 2019 року проведена не була, у зв`язку з ухиленням позивача від виконання клопотання експерта (т.4 а.с.2- 10).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 28 січня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин справи, а також доказів наявності його порушеного права (т.4 а.с.79-96 ).

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги та відзиву на скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

На обґрунтування скарги, зокрема, зазначив, що судом не враховано, що:

- технічна причина пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомого майна, а саме пошкоджень шиферу на даху та стіни належного йому будинку є проведення будівельних робіт на території домоволодіння ОСОБА_2 . Пошкодження, яке знаходиться на стіні його будинку, що знаходиться на межі належної йому земельної ділянки, та земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виникли внаслідок механічного впливу при проведенні будівельних робіт на території домоволодіння відповідачки;

- при реконструкції будинку вимоги ДБН В.1.1.-25-2009 були виконанні частково, що привело до появ деформацій і тріщин в несучих конструкціях суміжної частини його будинку. За результатами вишукувань суміжних будівель дачі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , (літ.А) - вимоги нормативних документів, а саме ДБН В.1.1.-25-2009 п.п.1.19-1-11, та ДБН В.2.2.-12-2008 нею не виконані;

- відповідачка перешкоджала та унеможливлювала проведення експертизи;

- у проведенні повторної судової будівельно-технічної експертизи, призначеної судом за його клопотанням, перешкоджав не він, а відповідачка , яка відмовилась замовити технічний паспорт за свої гроші та найняти спеціалістів за свої гроші для вимірювання навантажень будинку;

- право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються ст. 376 ЦК України (ст. 375 ЦК України);

- заявою Управління ДАБК Одеської міської ради від 23 липня 2019 року (т.3 а.с.165-220) за результатами позапланового заходу складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 лютого 2017 року, протокол про адміністративні правопорушення від 17 лютого 2017 року та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 076/17 від 17 лютого 2017 року. Постановою №077/17 від 24 лютого 2017 року притягнено ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченою ч.1 ст.96 КУпАП, а саме порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд;

- в ході розгляду справи судом встановлено і визнається сторонами, що відповідач на належній їй земельній ділянці, яка межує з земельною ділянкою позивача, розпочала будівництво, без відповідної декларації про початок будівельних робіт;

- на момент звернення позивача до суду з відповідним позовом, відповідач фактично здійснювала будівництво без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, тобто здійснювала самочинне будівництво відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України;

- матеріали справи не містять доказів отримання відповідачкою документів дозвільного та декларативного характеру на виконання будівельних робіт та щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ;

- відповідачкою не надано доказів в підтвердження факту закінчення будівництва, не надано доказів введення будівництва до експлуатації в установленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права, що є підставою для зобов`язання відповідача знести об`єкти самочинного будівництва (т.4а.с.100-110).

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кліменко В.П. в інтересах ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Зокрема, крім доводів,які викладені у відзиву на позов, зазначив, що:

- знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до ст.376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з мстою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови;

- до таких же самих висновків прийшов Верховний Суд у постановах від 12 січня 2021 року (справа №295/4154/18, провадження № 61-20763св19), від 16 січня 2019 року (справа №458/1173/14-ц, провадження № 61-13282св18), від 10 червня 2020 року (справа №520/15075/17, провадження № 61-2653св20), від 18 червня 2020 року (справа №707/2042/19, провадження № 61-1964 св 20), від 29 січня 2020 року (справа №822/2149/18, адміністративне провадження №К/9901/5732/19);

- задоволення позову про приведення приміщення у попередній стан можливе лише у випадку доведення позивачем ОСОБА_1 факту порушення його цивільного права зазначеним самочинним будівництвом. Обов`язок доказування цього лежить виключно на позивачеві ОСОБА_1 за правилами ст.ст. 12,81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України;

- матеріали цивільної справи не мають доказів порушення цивільного права позивача ОСОБА_1 реконструкцію будинку, що належить відповідачу ОСОБА_3 ;

- судова будівельна експертиза, призначена судом ухвалою суду від 06 червня 2016 року (висновок судової будівельно-технічної експертизи № 3240 від 28 квітня 2017 року (т.1.а.с. 178-192), порушених цивільних прав позивача ОСОБА_1 реконструкцією будинку, що належить відповідачу ОСОБА_2 не виявила;

- зазначеним висновком було встановлено, що технічною причиною пошкоджень будинковолодіння, що належить ОСОБА_1 , які були встановлені експертним шляхом є: неякісне проведення будівельних робіт по влаштуванню добудови до одноповерхового житлового будинку; розбирання зовнішньої несучої стіни даного будинку і як наслідок збільшення навантаження на існуючі фундаменти та стіни; недостатньо ефективна природна (примусова) вентиляція, надмірна герметичність та порушення теплового балансу приміщень. Вартість ремонтно-будівельних робіт домоволодіння, що належить ОСОБА_1 за вказаною адресою (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок реконструкції на земельній ділянці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не визначається в зв`язку з відсутністю таких пошкоджень;

- ухвалою суду від 05 липня 2018 року, призначена по справі повторна судова будівельно-технічна експертиза, яка проведена не була у зв`язку з ухиленням позивача ОСОБА_1 від виконання клопотання експерта;

- ухвалою суду від 28 листопада 2019 року призначена по справі комісійна судова будівельно - технічна та оціночно-будівельна експертиза, яка проведена не була у зв`язку з ухиленням позивача ОСОБА_1 від виконання клопотання експерта;

- саме позивач не виконанням клопотань експертів про надання додаткових матеріалів, перешкодив проведенню цих експертиз (т.4а.с.132-139).

Правом відзиву на апеляційну скаргу інші учасники процесу не скористались.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, судові засідання призначалися на:

-05 жовтня 2021 року та відкладено на іншу дату за клопотанням представника відповідачки;

- 07 грудня 2021 року, в якому прийняли участь позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лавренюк О.Ю., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;

-24 лютого 2022 року, яке не відбулося у зв`язку з російським вторгненням в Україну;

-12 квітня та 11 жовтня 2022 року, про що повідомлялися належним чином сторони та їх представники.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року по справі "Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Колегією суддів враховано:

-перебування справи в провадженні апеляційного суду з листопада 2021 року;

-участь позивача та його представника в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 07 грудня 2021 року, в якому вони підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;

-інформація про дату, час та місце розгляду справи, крім іншого, доступна на сайті «Судова влада», учасників справи сповіщено надісланням «SMS-повідомлення «Судова повістка про виклик до суду…».

-наявність в матеріалах справи письмових документів на підтвердження позицій сторін;

- положення ст.129 Конституції України, ст.2 ЦПК України, якими передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому, захищаючи права одних осіб, суд не може порушувати права інших осіб.

Також враховано, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/1, від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

Враховуючи наведене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 11 жовтня 2022 року у відсутності позивача та його представника, а також інших учасників судового процесу, належним чином повідомлених про розгляд справи, та які висловили свою позицію у справі, що в розумінні вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою розгляду справи.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачки адвоката Кліменко В.П., який прийняв участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як зазначалось вище, відмовляючи в позові ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин справи, а також доказів наявності його порушеного права

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння № 2-935 від 31 березня 1998 року, державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 296699 від 20 квітня 2006 року (т.1а.с.11-12).

Відповідно до техпаспорту від 16 серпня 1997 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому складається з наступних будівель: літ. А літне житлове, 1936 року побудови, літ. А' житлове, 1996 року побудови, літ. Б' гараж, 1995 року побудови, Г' вольєр для собак, В' санблок, №1'-2' огорожа, І' мощення (т.1 а.с.13-17).

Доступ до домоволодіння ОСОБА_1 здійснюється зі сторони АДРЕСА_1 .

Суміжним користувачем вказаного домоволодіння та земельної ділянки є ОСОБА_2 . Доступ до домоволодіння відповідачки здійснюється зі сторони міжквартального проїзду, що має зв`язок з АДРЕСА_1 .

Домоволодіння та земельна ділянка, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на території ДСК «Червона Зірка». ОСОБА_1 є головою правління вказаного кооперативу, а ОСОБА_2 - членом даного кооперативу.

У 2015 році ОСОБА_2 почала реконструкцію належної їй на праві приватної власності частини дачного будинку, чим, на думку позивача, порушила його цивільні права і створила загрозу для його здоров`я та життя.

23 березня 2016 року відповідачкою здійснено реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ОД 24 (т.1а.с.108-111).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року по справі 815/1568/16 скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року, якими визнано протиправними дії Департаменту ДАБК в Одеській області щодо реєстрації декларації про початок будівельних робіт від 23 березня 2016 року №ОД 24 за замовленням ОСОБА_2 та скасовано реєстрацію вказаної декларації. Провадження по справі закрито у зв`язку з неналежністю розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

На теперішній час вказана декларація не скасована та є дійсною.

З метою з`ясування обставин по справі, які потребують спеціальних знань, ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06 червня 2016 року за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення експертизи за наполяганням позивача доручено експертам Львівського НДІСЕ.

15 травня 2017 року до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи № 3240 від 28 квітня 2017 року, відповідно до якого, технічною причиною пошкоджень будинковолодіння, що належить ОСОБА_1 , які були встановлені експертним шляхом є: неякісне проведення будівельних робіт по влаштуванню добудови до одноповерхового житлового будинку; розбирання зовнішньої несучої стіни даного будинку і як наслідок збільшення навантаження на існуючі фундаменти та стіни; недостатньо ефективна природна (примусова) вентиляція, надмірна герметичність та порушення теплового балансу приміщень. Вартість ремонтно-будівельних робіт домоволодіння, що належить ОСОБА_4 за вказаною адресою (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок реконструкції на земельній ділянці ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не визначається в зв`язку з відсутністю таких пошкоджень(т.1 а.с.178-192).

На підставі клопотання ОСОБА_1 щодо роз`яснення висновку експертизи № 3240 від 28 квітня 2017 року експертом Косинським О.В. були надані пояснення, який підтвердив висновок судової будівельно-технічної експертизи № 3240 від 28 квітня 2017 року та відповів на питання позивача й посилався на те, що зауваження зі сторони ОСОБА_1 щодо висновку здійсненного експертом Львівського НДІСЕ є необґрунтованими та безпідставними (т.1а.с.241-242).

05 липня 2018 року за клопотанням позивача у справі було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту ПП «ОНІЦЕД» ім. Скибінського» Скибінській Т.М.

27 серпня 2018 року з ПП «ОНІЦЕД» ім. Скибінського» повернуто матеріали справи з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи (т.2 а.с.59).

Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради виготовлено та надано схему розташування будівель та споруд, експлікація приміщень дачного будинку, план дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (т.2а.с.145-147).

Експерта ОСОБА_5 було зобов`язано здійснити вихід за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення обстеження для розрахунку навантаження на фундамент будівлі. Відповідно до технічного висновку № 4-1-К/20 від 16 березня 2020 року вказане зобов`язання експертом було виконано. Означено, що технічний стан будівлі характеризовано як «задовільний» (т.3а.с.111-119).

Також, судом було витребувано висновок судової будівельно-технічної експертизи № 19-3050/5320/5345/5346 від 13 вересня 2019 року, по матеріалам кримінального досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000964 від 18 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України (т.3а.с.2-21).

28 листопада 2019 року по справі, за клопотанням позивача, призначено комісійну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, проведення експертизи доручено судовому експерту ПП «ОНІЦЕД» ім. Скибінського» Скибінській Т.М. як провідному експерту, та судовому експерту Митнікову Г.П, матеріали якої повернуто до суд 28 січня 2020 року для надання додаткових матеріалів щодо технічного стану будівельних конструкцій будівель та споруд, які належать ОСОБА_1 (т.3а.с.73-77, 81).

Вказана експертиза по справі не проведена у зв`язку не виконанням вимог експерта про надання додаткових матеріалів.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Системний аналіз вищевказаних норм дає можливість зробити висновки, що при переобладнанні чи переплануванні житлової споруди, власник зобов`язаний дотримуватися норм та правил, встановлених законодавством України.

За змістом ст.376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до ст.376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-1721цс16.

Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

Таким чином, за змістом ст.376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою.

Такий висновок узгоджується з нормами ст.ст. 3,15,16,391 ЦК України, ст.4 ЦПК України, згідно з якими власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність порушення прав позивача діями відповідачки і відсутність причинно-наслідкового зв`язку між здійсненням нею будівництва, що знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , оскільки доказів цього матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 06 червня 2016 року у справі була призначена судова будівельна-технічна експертиза, на вирішення якої поставлені питання:

1.До якого виду робіт (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт тощо) належать фактично виконані будівельні роботи на об`єкті, що проводяться на земельній ділянці ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ?

2.Чи відповідає незавершена будівництвом будівля, що будується (реконструюється, реставрується, капітально ремонтується тощо) на земельній ділянці ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проектно-технічній документації та її будівництво (реконструкція, реставрація, капітальний ремонт тощо) та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівним, протипожежним, санітарно-гігієнічним тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

3.Чи відповідає розроблена проектна документація для будівництва (реконструкція, реставрація, капітальний ремонт тощо) об`єкта, що будується (реконструюється, реставрується, капітально ремонтується тощо) на земельній ділянці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНтаП тощо)? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності? Якщо не відповідає, які це тягне наслідки для домоволодіння, що належить ОСОБА_1 .?

4.Чи відбулось будівництво (реконструкція, реставрація, капітальний ремонт тощо) обєкту на земельній ділянці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані?

5.Який ступінь будівельної готовності об`єкта, що будується (реконструюється, реставрується, капітально ремонтується тощо) на земельній ділянці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ?

6.Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань домоволодіння, що належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ?

7.Яка вартість ремонтно-будівельних робіт домоволодіння, що належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту тощо) на земельній ділянці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ? (т.1 а.с.116-118).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3240 від 28 квітня 2017 року, яка була проведена за клопотанням позивача експертом Львівського НДІСЕ, з метою з`ясування обставин по справі, які потребують спеціальних знань, під час фактично проведеного в межах експертного дослідження візуального огляду будинковолодіння, що належить ОСОБА_2 , встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , розташовано незавершений будівництвом двоповерховий будинок з мансардним поверхом та існуючі господарські будівлі. Будинок має складну в плані форму, вхід до якого здійснюється з прибудинкової територій будинковолодіння, що належить ОСОБА_2 .

З урахуванням вимог Державних будівельних норм, даних, що містяться в наданих на дослідження матеріалах (технічний паспорт, висновок про можливість проведення реконструкції), та результатів проведеного огляду, встановлено, що фактично виконані будівельні роботи на об`єкті, що проводяться на земельній ділянці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , відносяться до виду робіт з реконструкції.

При порівнянні даних, що містяться в наданих на дослідження матеріалах з даними фактично проведеного огляду дачного будинку по АДРЕСА_3 встановлено: відстань від зовнішніх стіни дачного будинку по АДРЕСА_3 до сусіднього будинковолодіння ОСОБА_1 становить: до окремо розташованого будинку, що знаходиться на межі земельних ділянок суміжних землекористувачів без відступу - 0,55м (відстань з врахуванням утеплення); до суміжного будинку, що знаходиться на межі земельних ділянок суміжних землекористувачів без відступу - 0,52м; до цегляного паркану, що знаходиться на межі земельних ділянок суміжних землекористувачів - 0,7м.

Також, при дослідженні наявних матеріалів справи, встановлено, що існуючий двоповерховий будинок, що належить ОСОБА_1 станом на 1997 рік (згідно даних техпаспорта від 16 серпня 1997 року) було розташовано по межі земельної ділянки без відступів, а відстань від нього до існуючої дачі АДРЕСА_2 (до початку проведення робіт по її реконструкції) становила 6,0м.

Відповідно вимог абз. 3 п. 3.25 ДБН 360-92 повинні виконуватись наступні умови: для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Таким чином, при порівнянні результатів фактично проведеного огляду незавершеного реконструкцією об`єкта дослідження по АДРЕСА_1 (дача №43) з чинними, на момент проведення дослідженнями Державними будівельними нормами, встановлено невідповідність вимогам ДБН 360-92, зокрема п.3.25 в частині нормативної відстані до межі сусідньої земельної ділянки.

При цьому експертним дослідженням встановлено, що реконструкція домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , згідно наданих на дослідження матеріалів справи, не матиме негативних наслідків для домоволодіння, що належить ОСОБА_1 .

При порівняні даних, щодо проектних фундаментів (схема розташування та розрізи), обмірних та проектних планів дачного будинку по АДРЕСА_3 та даних фактично проведеного огляду встановлено, що реконструкція даного будинку (влаштування добудови з надбудовою), розташованого на земельній ділянці ОСОБА_2 , проводиться на окремому (проектному) стрічковому фундаменті з частковим збереженням конфігурації та розташування існуючого фундаменту.

Ступінь будівельної готовності дачного будинку, що реконструюється на земельній ділянці ОСОБА_2 , за адресою: в АДРЕСА_1 (дача АДРЕСА_2 , станом на час проведення дослідження складає 66,0 %.

Для проведення дослідження експертній установі було надано технічний паспорт від 31 березня 2014 року житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 . При співставленні даних, що містяться в наданих на дослідження матеріалах, з результатами фактично проведеного візуального огляду встановлені наступні невідповідності по наведеному житловому будинку:

- зовнішня стіна житлового будинку, що розмішена на межі між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно даних техпаспорта має довжину 12,0м, згідно каталогу координат меж землекористування її довжина складає 10,21м, а згідно обмірів 9,85м;

- планування житлового будинку під літ. А1, згідно даних техпаспорта, не відповідає його фактичному плануванню та розмірам:

- приміщення підвалу під літ. 1-12 фактично розділено на дві половини та має додаткове приміщення з правої сторони від входу, в якому проходять інженерні комунікації;

-на 1-му поверсі до житлового будинку прибудовано гараж, що розташований на межі земельної ділянки, а його ворота виходять безпосередньо на АДРЕСА_1 ;

- фактичний зовнішній вигляд житлового будинку під літ. А1 не відповідає даним техпаспорта від 31 березня 2014 року, що належить ОСОБА_1 ;

-при співставленні наданих для дослідження матеріалів (плану житлового будинку під літ. А, що міститься в техпаспорті від 31 березня 2014 року та техпаспорті від 16 серпня 1997 року) з даними фактичного огляду встановлено, що зовнішня несуча стіна одноповерхового житлового будинку довжиною 2,88 м була розібрана від рівня підлоги до стелі, а житлове приміщення під літ. 1-3 було об`єднане з одним з влаштованих після пожежі приміщень добудови в єдине приміщення газифікованої кухні під літ. 3 (дані техпаспорта від 31 березня 2014 року). Також загальні габарити добудови, що була влаштована після пожежі, відрізняються в сторону збільшення, від тих що існували станом на 16 серпня 1997 року.

Під час проведення огляду будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , було виявлено ряд дефектів та недоліків, основними з яких є: утворення вертикальних тріщин в місцях стику зовнішніх огороджуючих конструкцій одноповерхового житлового будинку; утворення діагональних тріщин на керамічній плитці підлоги в одноповерховому житловому будинку; відшарування внутрішньої штукатурки стін по висоті в одному з приміщень добудови до одноповерхового житлового будинку; сліди зволоження внутрішнього опорядження стін одноповерхового житлового будинку та поява цвілі; сліди утворення конденсату на термоплівках, якими заклеєно вікна в приміщеннях одноповерхового житлового будинку.

Також встановлено, що будинковолодіння ОСОБА_1 знаходиться в доброму технічному стані. Усі конструктивні елементи житлових будинків придатні для експлуатації, але є окремі несправності, що не впливають на експлуатацію елементів і усуваються під час ремонту.

Для встановлення причин виникнення пошкоджень будинковолодіння що належить ОСОБА_1 необхідно мати відомості про технічний стан будівельних конструкцій будівель та споруд даного будинковолодіння до початку проведення будівельних робіт на ділянці ОСОБА_2 , однак, такі відомості в наданих для дослідження матеріалах справи відсутні, та на клопотання судового експерта не надані.

У матеріалах справи відсутні відомості про обстеження будівельних конструкцій будинку позивача, що зазнали негативного впливу пожежі (акти та висновки щодо можливості подальшого використання стін житлового будинку, внаслідок впливу на них високих температур, та фундаментів, що могли бути пошкоджені внаслідок просочування в ґрунт води) та відповідні висновки щодо можливості влаштування добудови до одноповерхового житлового будинку, а також відомості щодо прийнятих конструктивних рішень по влаштуванню добудови до одноповерхового житлового будинку та реконструкції існуючої його частини.

Що стосується наявних вертикальних тріщин на стику зовнішніх огороджуючих конструкцій одноповерхового житлового будинку та похилих тріщин в середині приміщень будинковолодіння, то такі тріщини в конструктивних елементах будівель утворюються з різних причин, в тому числі і з причин деформації (розриви, стиск, скручування, жолоблення, деформації кутів) яка перевищує допустимі критичні межі міцності будівельних матеріалів.

Враховуючи локалізацію та характер виникнення, вертикальні тріщини на стику зовнішніх огороджуючих конструкцій одноповерхового житлового будинку, зі сторони дворового фасаду будинковолодіння АДРЕСА_1 , виникли в результаті неякісного проведення будівельних робіт по влаштуванню добудови до одноповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Діагональні тріщини на підлозі з керамічної плитки та в кутах приміщень одноповерхового житлового будинку, могли утворитись внаслідок розбирання зовнішньої несучої стіни даного будинку і як наслідок збільшення навантаження на існуючі фундаменти та стіни.

Враховуючи невідповідність фактичного планування підвалу будинку ОСОБА_1 з даними, що містяться в технічному паспорті, а також відсутність інформації про технічний стан конструкцій даного будинку до проведення реконструкції ОСОБА_2 на суміжній земельній ділянці, встановити експертним шляхом причину появи вертикальної тріщини на поверхні керамічної плитки будинку ОСОБА_1 , не надається можливим.

Причиною виникнення грибоподібних утворень, здуття, відшарування штукатурки та появи темних плям в місці влаштування інженерних комунікацій, в одному з приміщень одноповерхового житлового будинку, є недостатньо ефективна природна (примусова) вентиляція, надмірна герметичність, порушення теплового балансу приміщень.

Таким чином, технічною причиною пошкоджень будинковолодіння, що належить ОСОБА_1 , які були встановлені експертним шляхом є: неякісне проведення будівельних робіт по влаштуванню добудови до одноповерхового житлового будинку; розбирання зовнішньої несучої стіни даного будинку і як наслідок збільшення навантаження на існуючі фундаменти та стіни; недостатньо ефективна природна (примусова) вентиляція, надмірна герметичність та порушення теплового балансу приміщень.

Вартість ремонтно-будівельних робіт домоволодіння, що належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок реконструкції на земельній ділянці ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не визначається в зв`язку з відсутністю таких пошкоджень (т.1а.с.178-192).

На підставі клопотання ОСОБА_1 , щодо роз`яснення висновку експертизи № 3240 від 28 квітня 2017 року експертом Косинським О.В. були надані пояснення, відповідно до яких експерт зазначив, що:

- окремо розташований житловий будинок ОСОБА_1 влаштовано (зовнішньою стіною) на межі земельних ділянок суміжних землекористувачів без відступу (згідно даних техпаспорта від 15 серпня 1997 року), тобто ним самим порушено вимоги п.3.25 ДБН 360-92;

-реконструкція дачного будинку ОСОБА_2 , частина якого входить до складу існуючого одноповерхового, багатоквартирного будинку, проводилась в межах існуючої щільної забудови, що склалась історично;

-конструктивними рішеннями, спрямованими на створення перешкод поширенню пожежі між будинками, є влаштування протипожежних стін, обмеження площі віконних та інших прорізів у зовнішніх стінах, використання вогнестійкого скління віконних прорізів та інші. При цьому, в плануванні приміщень «старого» дачного будинку АДРЕСА_2 , вже були віконні прорізи, які виходили в сторону будинковолодіння ОСОБА_1 . Отже порушення протипожежних норм відсутні (т.1а.с. 241-242).

Відповідно до ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2018 року, за клопотанням позивача, по справі було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту ПП «ОНІЦЕД» ім. Скибінського» Скибінській Т.М., матеріали якої 27 серпня 2018 року повернуто до суду з клопотанням експерта щодо надання додаткових матеріалів, а саме технічного паспорта станом на сьогоднішній день на будівлю, яка належить ОСОБА_2 , розрахунку навантажень на фундамент будівлі ОСОБА_2 ; акт технічного стану будівельних конструкцій будівель та споруд, які належать ОСОБА_1 до початку будівельних робіт по реконструкції. При цьому експертом було повідомлено, що без вказаних документів надати висновок експертизи не можливо(т.2а.с. 59).

12 грудня 2018 року відповідачка ОСОБА_2 повідомила суд, що ніяким чином не буде перешкоджати спеціалістам для відвідування її земельної ділянки на якій знаходиться недоконструйований її будинок для виготовлення ними технічного паспорту, та розрахунку на навантажень на фундамент будівлі, яка розташована на її земельної ділянці(т.2а.с.81-82).

Ухвалою від 23 травня 2019 року суд зобов`язав комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради здійснити технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 (т.2а.с.131-132).

На виконання ухвали суду, комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради виготовлено та надано схему розташування будівель та споруд, експлікація приміщень дачного будинку, план дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (т.2а.с. 144-147).

Ухвалою суду від 28 березня 2019 року експерта Плахотного Г.Н. було зобов`язано здійснити вихід за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення обстеження для розрахунку навантаження на фундамент будівлі(т.2 а.с.117-118).

Відповідно до технічного висновку № 4-1-К/20 від 16 березня 2020 року, здійсненного експертом Плахотним Г.Н., встановлено, що в результаті візуального обстеження, беручи до уваги проведення комплексних обстежень підземної та надземної частин дачі №43, що належить ОСОБА_2 , (містяться у висновку ФОП ОСОБА_6 «Про можливість проведення реконструкції будівлі дачі № 43, яка розташована на території кооперативу «Червона зірка» за адресою: АДРЕСА_1 »), виконаних як до так і після реконструкції будинку, встановлено, що основні несучі конструкції знаходяться в задовільному технічному стані.

Для розрахунку ширини стрічкового фундаменту, яка може забезпечити несучу здатність ґрунту від навантаження N=23,2 тн/м.п., необхідні інженерно-геологічні вишукування з характеристиками шарів гіросадочних ґрунтів, що складають основи фундаментів. Виконати такі вишукування в існуючих приміщеннях будови дачі АДРЕСА_2 , яка вже збудована ОСОБА_2 немає можливості, виконати розрахунок фундаменту під стіну дачі №43, що належить ОСОБА_2 по ряду И по несучій здатності та по деформації неможливо.

Згідно з результатами вишукувань суміжних будівель дачі №43, що належить ОСОБА_2 , (літ. А) - вимоги нормативних документів, а саме ДБН В. 1.1.- 25-2009 п.п.1.19-1-11, та ДБН В.2.2.-12-2008 нею невиконані (т.3 а.с.111-119).

Крім того, судом ухвалою від 24 вересня 2019 року витребувано висновок судової будівельно-технічної експертизи № 19-3050/5320/5345/5346 від 13 вересня 2019 року, по матеріалам кримінального досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000964 від 18 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України(т.3а.с.32-37).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №19-3050/5320/5345/5346 від 13 вересня 2019 року(по кримінальної справі) встановлено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень нанесених конструкціям житлових будинків ОСОБА_1 , які виникли внаслідок проведення будівельних робіт на території домоволодіння ОСОБА_2 , обчислена в діючих цінах на будівельні матеріали і роботи з врахуванням трудових і матеріальних витрат, податків, ПДВ та інших обов`язкових платежів, та без урахуванням зносу будівельних матеріалів складає 7921 грн.

Розмір завданої майнової шкоди об`єкту (будівлі) унаслідок його пошкоджень, які розташовані на даху та стіні належного ОСОБА_1 будинку, що знаходиться на межі належної йому земельної ділянки, та земельної ділянки, належної ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням фізичного зносу будівельних матеріалів складає 6809 грн.

Технічними причинами виникнення пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомого майна, а саме пошкоджень шиферу на даху та стіни належного ОСОБА_1 будинку, що знаходиться на межі належної йому земельної ділянки, та земельної ділянки, належної ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 являється механічний вплив в результаті проведення будівельних робіт на території домоволодіння ОСОБА_2 . Технічна причина пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомого майна, а саме пошкоджень шиферу на даху та стіни належного ОСОБА_1 будинку, що знаходиться на межі належної йому земельної ділянки, та земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є проведення будівельних робіт на території домоволодіння ОСОБА_2 .

Пошкодження, яке знаходиться на стіні належного ОСОБА_1 будинку, що знаходиться на межі належної йому земельної ділянки, та земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 виникли внаслідок механічного впливу при проведенні будівельних робіт на території домоволодіння ОСОБА_2 (т.3а.с. 32-37).

Також в висновку експертів зазначено, що стосуються заявлених у заяві ОСОБА_1 виявлених пошкоджень зовнішнього шару стіни та даху його будинку АДРЕСА_1 , то це стало можливим у зв`язку з неякісним проведенням оздоблювальних робіт поверхні зовнішньої стіни його домоволодіння, а також зафіксованого під час проведення огляду росту дикого винограду, який росте під зазначеною поверхнею, що у свою чергу призводить до відслоювання від зовнішньої поверхні стіни(т.3а.с.48).

28 листопада 2019 року по справі, за клопотанням позивача, судом призначено комісійну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, проведення експертизи доручено судовому експерту ПП «ОНІЦЕД» ім. Скибінського» Скибінській Т.М. як провідному експерту, та судовому експерту Митнікову Г.П.

28 січня 2020 року судовими експертами Скибінською Т.М. та Митніковим Г.П. повернуто матеріали справи з клопотанням щодо надання додаткових матеріалів, а саме: розрахунку навантажень на фундамент будинку; результати інженерно-геологічних вишукувань на суміжних ділянках, з визначенням характеристик ґрунтів та технічних характеристик фундаментів; технічну документацію щодо технічного стану будівельних конструкцій будівель та споруд, які належать ОСОБА_1 до початку будівельних робіт по реконструкції (т.3а.с. 81).

Станом на дату винесення рішення, вимоги експертів ПП «ОНІЦЕД» ім. Скибінського», щодо надання необхідної документації, з боку позивача не виконані, а тому проведення повторної та комісійної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертиз не виявилось можливим. При цьому, відповідач та її представник повідомили суд, що будь-яких перешкод для здійснення таких робіт ними не чинилось, сторона відповідача попередила суд, що не має наміру сплачувати вказані роботи, оскільки це клопотання експертів на бажання позивача.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції звернув увагу на те, що позивач при обговоренні питання про закриття підготовчого засідання вказав, що він не буде сплачувати експертизу по даній цивільній справі, та буде чекати висновку експерта по кримінальному провадженню.

Матеріали справи не містять даних про те, що кримінальна справа розглянута судом , з постановленням вироку суду.

При цьому, виходячи із змісту проведених експертиз по цієї справі та у кримінальному провадженні є розбіжності та протиріччя щодо встановлених обставин пошкодження майна.

Разом з тим, за змістом ст.376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами ст.ст. 3,15,16 ЦК України згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 369/8107/15-ц (провадження № 30914св18).

Так, знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Отже, позивач зобов`язаний був довести факт самочинності предмету спору, порушення його прав, як власника суміжної земельної ділянки та обґрунтованості захисту його прав лише у такий спосіб, як знесення.

Разом з тим, позивачем не надано доказів яке саме майно відповідачки ОСОБА_2 , підлягає знесенню, шляхом приведення належного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , в попередній стан. Висновків експертизи з цього приводу матеріали справи не містять. Водночас знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Позивач не скористалася своїм правом на проведення комісійної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи з метою підтвердження обставин позовної заяви, не виконав клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, для встановлення причин виникнення пошкоджень його майна відповідачкою ОСОБА_2 .

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довив на підставі належних та допустимих доказів позовні вимоги про приведення спірного об`єкта нерухомості в попередній стан. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують порушення прав та інтересів позивача як суміжного користувача земельної ділянки та пошкодження які йому спричиненні на його думку відповідачкою під час її будівництва.

Позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести підстави позову, додати належні та допустимі докази на підтвердження тієї чи іншої підстави. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оскільки належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог в частині порушення права саме власника на підставі ст.ст.319,391,396 ЦК України в матеріалах справи відсутні, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не є достатніми для скасування судового рішення.

Посилання апелянта не можна визнати обґрунтованим та таким, що є підставою для застосування за його позовом до забудови ОСОБА_2 наслідків, передбачених ст.376 ЦК України. При цьому причинно-наслідкового зв`язку між будівництвом, яке здійснюється відповідачем, та пошкодженнями майна позивача ОСОБА_1 не доведено.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку про правильність вказівки суду першої інстанції на необґрунтованість позовних вимог у цій справі в частині зобов`язання відповідача знести здійснену ним побудову, оскільки позивач не довів, що саме будівництвом відповідача було пошкоджено його майно.

Тобто, позивач не надав суду належні та допустимі докази, не довів їх переконливість, а також не довів наявності обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність судового рішення, а зводяться до незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, які їх спростував.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат відповідно до вимог ст.141 ЦПК України не вбачається.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 28 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2022 року.

Головуючий

Судді :