Справа №295/9654/22
УХВАЛА

03.10.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі-заявник) звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на транспортний засіб Nissan X-Trail, двигун 2.0, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заборонити відповідачу ОСОБА_2 користуватись, розпоряджатись, відчужувати транспортний засіб Nissan X-Trail, двигун 2.0, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Заявник вказує, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, а саме транспортного засобу.

Заява обґрунтована тим, що транспортний засіб Nissan X-Trail, двигун 2.0, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 . Транспортний засіб на сьогодні перебуває в несправному стані. Всупереч домовленостей, спірний автомобіль відповідач оформив на себе. Більшу частину коштів за транспортний засіб, а саме 22 000 доларів США, було сплачено особисто заявником з її заробітної плати за кредитним договором №45-14/194 від 23.04.2008, укладеного між ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк». Кредит було повністю погашено 11.12.2012. Заявник має можливість та потребу у користуванні автомобілем, автомобіль необхідний їй з дитиною.

Відповідач не працює, дитину не утримує з 2014 року, зловживає спиртними напоями та 29.09.2022 робив спроби безоплатного відчуження автомобіля, який сторонніми особами було евакуйовано з подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , та повернуто внаслідок втручання заявника.

Заявник вказує, що вона має підстави побоюватись, що відповідач може відчужити транспортний засіб на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Нормами ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до п. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У заяві вказано, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, а саме транспортного засобу.

Відповідно до змісту заяви про забезпечення позову, а також згідно з копією довідки від 21.07.2022 №1827- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 , до якого ОСОБА_1 має намір пред`явити позов про розподіл майна, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Корольовського району м. Житомира.

Таким чином, оскільки предметом позову, який заявник має намір пред`явити, є рухоме майно, тому підсудність такого позову визначається за загальними правилами підсудності, відповідно до п. 1 ст. 27 ЦПК України - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Підстав для визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, а саме транспортного засобу, який заявник має намір пред`явити, відповідно до положень ст. 28 ЦПК України (за вибором позивача) або за ст. 30 ЦПК України (виключна підсудність), відповідно до змісту поданої заяви, не вбачається.

Отже, оскільки місце проживання ОСОБА_2 , до якого ОСОБА_1 має намір пред`явити позов про розподіл майна, знаходиться на території Корольовського району м. Житомира, отже позов має бути пред`явлено до Корольовського районного суду м. Житомира, тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви, повинна бути пред`явлена до зазначеного суду.

Оскільки зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача відоме, тому суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити можливо, отже підстави для звернення із заявою про забезпечення позову до суду за місцезнаходженням предмета спору, відсутні. Окрім того, будь-яких доказів перебування предмету спору, а у даному випадку, рухомого майна- транспортного засобу, на території Богунського району м.Житомира, матеріали заяви не містять.

Також, всупереч вимогам п 5, 6 ч. 1 т. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, оскільки заяву про забезпечення позову подано з порушенням правил підсудності, які встановлені п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, та без додержання вимог п.5, 6 ч.1 т.151 ЦПК України, суддя дійшов висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Керуючись статтями 27, 150-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Воробйова Т.А.