Справа № 944/4689/22
Провадження №2-з/944/18/22
/про забезпечення позову/
29.09.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Матвіїва І.М., з участю секретаря судових засідань Фостаковської Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Штинди Олега Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Представник ОСОБА_1 адвоката Штинда О.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Jeep», модель Cherokee, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Така заява відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 ЦПК України подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа, та розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Підстави для повернення заяви про забезпечення позову згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Спір між сторонами не врегульований, справа на стадії відкриття провадження.
Згідно відповіді на адвокатський запит Головного СЦ МВМ у Львівській області від 16.09.2022 № 31/13-Ш-153/Аз автомобіль марки «Jeep», модель Cherokee 2359, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно наданих представником позивача відомостей щодо орієнтовної вартості схожого нерухомого майна, вартість належного транспортного засобу ОСОБА_2 співмірна із ціною позову про стягнення заборгованості за договором позики.
Інформації про інше майно, що перебуває у приватній власності відповідача, у позивача відсутня.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.
Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. по справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
Відповідно до абз. 1 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.
Отже, суд враховує, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується, як правило, у майнових спорах, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.
Відповідно до ч.ч. 6-8, 11 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено, що не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Окрім того, згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
В даному випадку, враховуючи предмет та підстави позову, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
При цьому, оскільки процесуальний закон не зобов`язує суд з`ясовувати при вжитті заходів забезпечення позову реальну вартість майна, суд вважає, що орієнтовна вартість майна, на яке накладається арешт, співмірна ціні позову та враховує, що обраний позивачем вид забезпечення позову є тимчасовим і не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуватиме у володінні та користуванні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
При цьому, оскільки обраний вид забезпечення позову не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна та не призводить до додаткових витрат унаслідок його застосування, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 2-4, 7-13, 17-19, 23, 149-153, 157-158, 247, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 адвоката Штинди Олега Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження автомобілю марки «Jeep», модель Cherokee 2359, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ серія НОМЕР_2 від 29.04.2021, який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя І.М.Матвіїв