Дата документу 28.09.2022 Справа № 332/4721/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 332/4721/21 Головуючий у І інстанції: Яцун О.С.
Провадження № 22-ц/807/1740/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що 13 жовтня 2012 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2017 року шлюб розірвано. Судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач також зауважувала, що під час винесення вищевказаного наказу суд не взяв до уваги обставини, визначені ст. 182 СК України, адже на той час ОСОБА_1 не працювала і не працює до сьогоднішнього дня, так як знаходиться у відпустці по догляду за своїми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Єдиним джерелом доходу позивача є державна допомога на дітей, тому вона не має змоги виплачувати аліменти в розмірі ј від свого доходу. Крім того ОСОБА_1 зазначала, що дитина, на користь якої прийнято рішення про стягнення аліментів, зареєстрована за адресою її проживання і до початку навчання в школі постійно проживала разом з матір`ю. У відповідача дитина знаходиться тільки у дні навчання, всі свята та канікули, а також вихідні дні дочка перебуває з нею. Таким чином, на утриманні позивача перебуває троє дітей.

Крім того, ОСОБА_1 зауважувала, що суд не врахував перебування на її утриманні непрацездатної бабусі - інваліда по зору, та хворого батька, який проживає разом з бабусею.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з неї на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 до 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2021 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 6500 грн та судовий збір.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що їй не було відомо про те, що відповідач звертався до суду із заявою про стягнення з неї аліментів. Про існування вищезазначеного судового наказу скаржниця дізналась тільки в жовтні 2021 року від державного виконавця Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Оскільки вона перебуває в декретній відпустці по догляду за двома дітьми, має скрутне матеріальне становище, ніяких додаткових доходів до теперішнього часу не отримує, скаржниця зазначає, що у неї відсутня можливість виконувати судовий наказ.

Інші доводи апеляційної скарги повторюють доводи, зазначені ОСОБА_1 у позовній заяві.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи. Надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, що в силу ч. 3 цієї статті не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приписами ч. 4 ст. 367 ЦПКУ України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до частковому задоволенню з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2017 року (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше п`ятдесяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11 травня 2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Крім ОСОБА_3 , позивач має ще двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с. 11-12).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-15). За цією ж адресою зареєстрована і позивач (а.с. 29).

Згідно з відомостями з Пенсійного фонду України, доходи позивача становлять: за 2011 рік 2 604,56 грн; за 2012 рік 14 717,41 грн; за 2013 рік 285,17 грн; за 2014 рік 7 306,00 грн; за 2015 рік 3 654,00 грн; за 2016 рік 31 225,44 грн; за 2017 рік 18 517,17 грн; за 2018 рік 41 663,50 грн; за 2019 рік 58 415,08 грн; за 2020 рік 97 375,55 грн; за 2021 рік 36 000,00 грн (а.с. 16-18).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплений у сімейному законодавстві, зокрема у статті 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 року, статус рішення - остаточне).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положенням статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає посилковим висновок суду першої інстанції про не обґрунтованість позову у цій справі та відсутність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що наявність у ОСОБА_1 ще двох дітей, крім ОСОБА_3 , не було предметом дослідженняв суді першої інстанції під час видачі судового наказу від 11 червня 2021 року про стягнення зі скаржниці аліментів. На думку колегії суддів, вказана обставина є суттєвою для справедливого вирішення спору і може бути підставою для зменшення розміру аліментів у цій конкретній справі, адже, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання однієї дитини, неодмінно слід враховувати фінансове становище, в якому будуть знаходитись інші діти.

Також судова колегія враховує, що аліменти зі скаржниці стягнуто судовим наказом, який по своїй суті є особливою формою судового рішення, розгляд таких справ проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. Тож апеляційний суд приймає довід ОСОБА_1 стосовно того, що вона не знала про наявність у суді заяви відповідача про стягнення з неї аліментів, що фактично позбавило її можливості навести докази рівня її матеріального стану та обставин, які об`єктивно на нього впливають.

Крім того, у ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, сторони не оспорювали, що донька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , на утримання якої стягнуто аліменти, має зареєстроване місце проживання разом із матір`ю (а.с. 13)

З огляду на зазначені обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості колегія суддів дійшла висновку, що визначений судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 рокурозмір аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до 1/8 частини. Такий розмір аліментів на переконання колегії дозволить зберегти баланс між потребами доньки ОСОБА_3 , та потребами сім`ї скаржниці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

З огляду на те, що, звертаючись до суду, ОСОБА_1 просила стягнути 6500 грн. правової допомоги , так як користувалась послугами адвоката, що підтверджено ордером на дання правничої (правової) допомоги адвокатом Гончаровим В.І. (а.с. 25), копією договору про надання правової допомоги від 24 жовтня 2021 року (а.с.71), враховуючи часткове задоволення позовних вимог, обсяг понесених судових витрат, складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, відсутність представника ОСОБА_1 адвоката Гончарова В.І. в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог позивача про відшкодування її витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України зокрема встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 08 листопада 2021 року (а.с.1). За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 1488,60 грн, що підтверджено квитанцією № 15 від 20 липня 2022 року (а.с.95).

З урахуванням судових витрат, понесених скаржницею під час розгляду справи, з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2396,60 грн.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 141, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , встановлений судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 рокусправі № 332/1823/21.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання цією постановою законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. та витрати за сплату судового збору в сумі 2396 (дві тисячі триста дев`яносто шість) гривень 60 (шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 28 вересня 2022року.

Головуючий:

Судді: