Справа № 587/2622/21
19 жовтня 2022 рокуСумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л. М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,
10 грудня 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за послуги з розподілу природного газу. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами виникли договірні відносини щодо надання послуг з газопостачання шляхом приєднання відповідача до умов Типового договору про розподіл природного газу. На ім`я відповідача був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу, утворилась заборгованість за період з 1 січня 2020 року по 21 жовтня 2021 року в розмірі 3336 грн 32 коп., крім того позивачем нараховані штрафні санкції у вигляді інфляційних збитків у сумі 342 грн 15 коп. та трьох процентів річних у сумі 121 грн. 86 коп., які позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь разом із судовим збором у розмірі 2270 грн.
Представник відповідача 18 лютого 2022 року направила суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами. Вказала, що відповідачкою вся заборгованість сплачена в повному обсязі та навіть існує переплата, але позивач не вірно нарахувавав кошти за послугу розподілу газу. Відповідачка 4 рази зверталась до позивача з письмовими заявами з приводу невірного нарахування коштів за послугу розподілу газу, отримала три відповіді, але питання викладені в заявах залишились без вирішення. Крім того відповідачка стала власником будинку лише 25.01.2019 року, а 26.02.2019 року нею була підписана заява з АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про приєднання до умов договору розподілу природного газу. Незважаючи на це позивач нарахував послугу за розподіл газу за газовий рік з 01.10.2018 по 30.09.2019, коли вона ще не була власником будинку. А тому відсутні підстави для задоволення позову.
21 вересня 2022 року АТ «оператор газорозподільної системи «Сумигаз» направило до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якому зазначив, що приєднання до умов договору розподілу відбулось з першого дня користування послугою з розподілу природного газу, тобто з 25.01.2019 року.Позовні вимоги охоплюють період 01.01.2020-21.10.2021. При цьому послуга з розподілу природного газу споживачу надається з 25.01.2019 року, нарахування річної замовленої потужності споживачу проводилось за період 2019 року. Таким чином слід керуватись нормами кодексу ГРМ, які діяли на момент спірних правовідносин. Відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3039 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз»» установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу: 1) на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно - 0,76 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ (що у свою чергу становить 0,912 грн за 1 куб. м на місяцьз урахуванням ПДВ); 2) з 01.07.2020 у розмірі 0,94 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ( що у свою чергу становить 1,032 за 1 куб. м на місяцьз урахуванням ПДВ). Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.12.2020 № 2779 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз»» з 01.01.2021 установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,28 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ (що у свою чергу становить1,536 грн за 1 куб. м на місяцьз урахуванням ПДВ). Згідно з даними по особовому рахунку боржника річна замовлена потужність на 2020 рік складає 3247,92 куб. м. Відповідно місячна вартість послуги з розподілу газу: за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 складає - (3247,92 х 0,912): 12 = 246,84 гривні,-за період з 01.07.2020 по 31.12.2020 складає (3247,92 х 1,032): 12 = 279,32 гривні. Згідно з даними по особовому рахунку боржника річна замовлена потужність на 2021 рік (фактичне споживання за попередній газовий рік (період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року) складає 2033,87 куб. м. Відповідно місячна вартість послуги з розподілу газу: з 01.01.2021 складає (2033,87 х 1,536) : 12 = 260,34 гривні.Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.01.2020 по 21.10.2021 в розмірі: (246,84 х 6) + (279,32 х 6) + (260,34 х 10) 860,85 260,34 512,51 252,17 252,17 510,34 260,34 = 2 851,64 гривень. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано штрафні санкції:1) за період січень 2020 року - жовтень 2021 року інфляційні збитки 285,64 грн; 2) за період з 01.01.2020 по 21.10.2021 3% річних 102,11 гривні. Відповідачкою було сплачено основну суму боргу 17.02.2022, проте враховуючи те, що відповідачка під час досудового врегулювання спору не сплатила заборгованість і вони вимушені були звернути до суду, просить стягнути з відповідачки судовий збір в розмірі 2270 грн. та інфляційні збитки в сумі 285,64 грн та 3 % річних в сумі 102,11 грн.
Представник відповідачки 26 вересня 2022 року направила суду відзив на позовну заяву після зменшення позовних вимог, в якому заперечувала проти позову в повному обсязі, зазначала, що немає боргу за вказаний період, а є переплата коштів у сумі 81,96 грн. В розрахунках за послугу розподілу газу з побутовими споживачем позивач зобов`язаний використовувати тільки фактичне споживання обсягу природного газу, а не величин річної замовлення потужності. Позивач не вірно враховує в розрахунку термін користування послугою повні дев`ять місяців, так як відповідачка користується цією послугою з 25.01.2019 по 30.09.2019. Щодо правильності розрахунку послуг за розподіл газу, як побутовому споживачу, що має термін користування послугою менший ніж дев`ять місяців є надісланий лист від АТ «Сумигаз» на запит відповідачки від 17.03.2020. Відповідно до зробленого відповідачкою розрахунку вартості послуги розподілу природного газу на 2020 рік, то вона складає 305,16 грн, що сплачено у серпні 2020 року. При цьому загальна сплачена сума складає 860,65 грн. Переплата за 2020 рік склала 555,69 грн( 860,65-305,16=555,69 грн), що пішла в залік за оплату цих послуг на 2021 рік. Щодо розрахунку за 2021 рік, то фактичні показники за лічильником газу ОСОБА_3 на 2021 рік складають 1970 куб. м. природного газу. Місячна вартість складає 262,16 грн. На дату позову 21.10.2021 сума складе 2521,60 грн. Відповідачкою за цей період (десять місяців) сплачено -2047,87 грн. До цієї суми потрібно додати переплачену суму в 2020 році-555,69 грн. Загальна сума коштів, сплачених відповідачкою в 2021 році складає 2063, 56 грн. Переплата за десять місяців 2021 року за послугу розподілу газу складає 81,96 грн. Так як співробітниками АТ «Сумигаз» на адресу відповідача було направлено вимоги про сплату боргів та погроз про від`єднання будинку від газопостачання, відповідачка була вимушена перерахувати кошти на рахунок позивача в розмірі вказаним позивачем.
В судовому засіданні представник АТ «оператор газорозподільної системи «Сумигаз» позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, зазначав, що відповідачка не будучи фахівцем, самостійно здійснила розрахунок послуг з розподілу природного газу, сама собі встановила суми, які вона повинна сплачувати та в неї була лише одна оплата в серпні 2020 року .
Представник відповідачки в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначаючи, що позивачем не вірно проведений розрахунок, так як взято потужність за 2020 рік, а той час як повинні взяті фактичні покази лічильника, побутовому споживачу не потрібно нараховувати газ з приведенням до стандартних умов.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов зі зменшеними вимогами підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Згідно із частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ч. 3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 належить будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2019 ( а.с.7-10).
26.02.2019 року відповідач підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) ( а.с.12)
Із розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за послугу з розподілу природного газу вбачається, що мається заборгованість за розподіл природного газу за період з 01.01.2020-21.10.2021 в розмірі 2851,64 грн.. (а.с. 98).
Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що за період з 01.01.2020-21.10.2021 на суму заборгованості нараховано 285,64 грн інфляційних втрат, 102,11 грн три проценти річних (а.с. 99,100).
24 вересня 2021 року ОСОБА_3 було направлено досудове попередження про належне виконання зобов`язання (а.с. 19).
Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 19 червня 2017 року № 814 АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області.
Відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498.
Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.
Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Пропозицією укласти договір, відповідно до ст. 641 ЦК України, є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
У разі, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір хоч і не надала відповідь про прийняття договору, але вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2 ст. 642 ЦК України).
Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На виконання вимог абзацу 2 пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» 23 грудня 2015 року розмістило на своєму сайті sm.104.uа Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам, а також надіслало всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом, які споживачам необхідно було підписати та повернути Оператору ГРМ. Також зазначений договір був опублікований в офіційному друкованому виданні: газета «Сумщина» від 30 грудня 2015 року № 49 (а.с. 14-15).
За даними позивача встановлено, що фактом приєднання споживача ОСОБА_3 до умов договору розподілу природного газу є: надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів); та/або сплата рахунка Оператора ГРМ; та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).Таким чином, приєднання до умов договору розподілу відбулось з першого дня користування послугою з розподілу природного газу, тобто з 25.01.2019 року.
Також, відповідно до абзацу 11 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Згідно п.п.5, 10 ч.2 ст.7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору .
Згідно ч.1 ст.10 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Розділом VІ Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу на підставі рахунка Оператора ГРМ.
Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 до Кодексу ГРМ були внесені зміни до глави6 розділу VI наступного змісту: «Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. На період до кінця 2020 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року.
Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць».
Згідно п.4 Глави 1 розділу І Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.
Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.
Відповідно до умов абз.2 п.6.3 р.VI Типового договору розподілу природного газу, які кореспондуються з положеннями абз.2 п.1 гл.6 р.VI Кодексу ГРС, місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3039 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз»» установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу, а саме:
1) з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно - 0,76 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ (0,912 грн за 1 куб. м на місяцьз урахуванням ПДВ);
2) з 01.07.2020 у розмірі 0,94 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ(1,032 за 1 куб. м на місяцьз урахуванням ПДВ).
Крім того, постановою НКРЕКП від 30.12.2020 № 2779 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз»: з 01.01.2021 установлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,28 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ (1,536 грн за 1 куб. м на місяцьз урахуванням ПДВ).
За даними по особовому рахунку відповідачки річна замовлена потужність на 2020 рік складає 3247,92 куб. м.
Відповідно місячна вартість послуги з розподілу газу складає:
з 01.01.2020 по 30.06.2020 - (3247,92 х 0,912) : 12 = 246,84 гривні.
з 01.07.2020 по 31.12.2020 (3247,92 х 1,032) : 12 = 279,32 гривні.
Крім того, згідно з даними по особовому рахунку відповідачки річна замовлена потужність на 2021 рік складає 2033,87 куб. м. (фактичне споживання за попередній газовий рік за період з 01.10. 2019 року по 30.09.2020 року) .
Відповідно місячна вартість послуги з розподілу газу складає:
з 01.01.2021 (2033,87 х 1,536) : 12 = 260,34 гривні.
Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за період з 1 січня 2020 року по 21 жовтня 2021 року в розмірі 2851 грн. 64 коп. (246,84 х 6) + (279,32 х 6) + (260,34 х 10) 860,85 260,34 512,51 252,17 252,17 510,34 260,34).
Разом з тим, під час судового розгляду ОСОБА_3 сплатила позивачу заборгованість, а тому позивач просив суд стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. та інфляційні збитки в сумі 285 грн. 64 коп. та три процентирічних в сумі 102 грн. 11 коп.
За наведеного доводи представника відповідачки про необґрунтованість нарахування заборгованості відповідачці є неспроможними.
Оскільки нарахування АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» заборгованості ОСОБА_3 за спірний період здійснено у відповідності до положень Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу, то посилання представника відповідача на те, що позивач неправильно з порушенням методики визначив та розрахував тариф на послуги розподілу природного газу є необґрунтованим, оскільки такі посилання ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене та на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача інфляційні збитки в сумі 285 грн. 64 коп. та три процентирічних в сумі 102 грн. 11 коп.
На виконання ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 2270 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 315-319 ЦПК України, ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 509, 526, 610, 625, 633, 634, 641, 714 ЦК України суд-
Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 20 жовтня 2022 року.

Суддя Л.М.Гончаренко