Справа № 708/473/22
Номер провадження № 2/708/137/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року

м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

секретаря с/з - Калашник Р.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

уповноваженого представника органу опіки та піклування Ткаченко В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чигирин Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Чигиринської міської ради Черкаської області, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Чигиринської міської ради Черкаської області, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити позивача їх опікуном. В обґрунтування поданого позову зазначила, що малолітні діти проживають разом із нею змалечку та перебувають на її утриманні. Відповідач життям дітей та їх розвитком не цікавиться, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. До дітей приходить рідко і здебільшого в нетверезому стані. Також відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та за розпивання спиртних напоїв у громадських місцях. Батько малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записаний відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, біологічним батьком цієї дитини не є. Батько малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, і батько малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері.

На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Чигиринської міської ради від 17.08.2021 був проведений розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнано доцільним таке позбавлення, яке повністю буде відповідани насамперед інтересам кожної дитини.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги повністю.

25.07.2022 року надійшла її заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач, окрім того, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду і до досягнення дітей повноліття.

Відповідач у справі, - ОСОБА_2 , у судовому засіданні, позов не визнала у повному обсязі. Вважає себе достойною матір`ю, яка піклується про своїх дітей як може з урахуванням відсутності в неї роботи та достатніх заробітків. Визнала, що дітьми здебільшого опікується її мати, забезпечує, виховує, відвідує навчальні заклади де навчаються діти. Діти мешкають з бабусею. У неї інша сім`я,- чоловік з яким вона мешкає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Також не заперечувала щодо неодноразового притягнення її до адміністративної відповідальності. Вказала, що були випадки, коли вона відвідувала дітей у нетверезому стані, сварилася з ріднею та педагогами, на неї було складено протоколи щодо домашнього насильства та притягнуто до адміеністративної відповідальності. Висновок служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення її батьківських прав вважає упередженим. Підтвердила, що ОСОБА_3 , який записаний батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 133 Сімейного Кодексу України, не є біологічним батьком її дитини. Ще до народження дитини він знав про це. Вона з ним давно розлучилася.

В подальшому, з урахуванням уточнень, наданих позивачкою, позов визнала у повному обсязі. Вважала, що як тільки в неї усе налагодиться, то вона зможе поновитися у батьківських правах.

Залучений у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору,- ОСОБА_3 , зазначив, що дійсно перебував у шлюбі з ОСОБА_2 в період її вагітності. Знав, що не є батьком народженої нею дитини і що його записано батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_4 . Відомості про своє батьківство не спростував дотепер. Причини такої своєї поведінки пояснити не зміг. Здитиною не підтримує жодного зв"язку. При вирішенні спору посилався на розсуд суду. Просив врахувати при цьому інтереси дітей.

Третя особа, - Служба у справах дітей, в особі представника, повністю підтримав наданий висновок та позицію органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно усіх її трьох дітей і це якнайкраще буде відповідати насамперед інтересам кожної дитини.

Допитані судом свідки, зокрема ОСОБА_8 , - соціальний педагог Комунального закладу « Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради» зазначила, що вихованець закладу ОСОБА_9 закінчив чотири класи. Також навчається ОСОБА_5 . Ними завжди опікувалася бабуся, вирішувала усі питання щодо забезпечення та навчання. Мати, - ОСОБА_2 , створювала лише скандальні ситуації, з`являлася в заклад п`яна, негативно впливає на дітей. Участь у вихованні дітей матері призводить до їх психологічних страждань.

Свідок ОСОБА_11 , - батько особи щодо якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав, підтвердив, що діти мешкають з ними, а донька окремо. В чому причина асоціальної поведінки його доньки та усунення останньої від виконання батьківських обов`язків пояснити не зміг. Ввважав доцільним позбавлення доньки батьківських прав.

Свідок ОСОБА_12 , - брат особи щодо якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав, підтвердив, що діти мешкають у баби з дідом змалку. Вважав доцільним позбавлення сестри, яка дітьми не займається, пиячить та скандалить, батьківських прав.

Свідок ОСОБА_13 , - поліцейський офіцер громади СВГ відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, вказав, що сім`я ОСОБА_1 йому знайома по роботі. Протягом року десять разів складалися протоколи за різні правопорушення, в тому числі щодо насильства в сім`ї стосовно ОСОБА_2 , яка приходила у нетверезому стані до батьків і там вчиняла сварки. Також вона порушувала і громадський порядок. Як член комісії із захисту прав дитини підтвердив, що неодноразово ОСОБА_2 запрошували та заслуховували на комісії. Проте вона не реагує на зауваження, висновків не робить.

Свідок ОСОБА_16 , - директорка КЗ «Центр соціальних служб Чигиринської міської ради» вказала, що протягом п`яти років вони працюють із сім`єю ОСОБА_2 , яка протягом року перебувала під соціальним супроводом. Натепер супровід припинено, позаяк мати приходила нетвереза, не виконувала свої обов`язки за договором. Матір усунулася від виконання батьківських обов`язків, діти їй не потрібні. Вона отримувала кошти, проте не працевлаштувалася. «Достукатися» до свідомості матері було неможливо. На її переконання, таку матір вже давно треба було позбавити батьківських прав.

Заслухавши учасників, свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Спір, що виник між сторонами, стосується особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, тому до них застосовуються положення Глави 13 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані статтею 150 Сімейного кодексу України, до яких віднесено такі обов`язки, зокрема:

батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

батьки зобов`язані поважати дитину;

передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї;

забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини;

забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Окремою нормою визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України).

Стаття 243 СК України визначає дітей, над якими встановлюється опіка, піклування

1. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

2. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

3. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 244 СК України визначено вимоги для опікуна, піклувальника дитини, хто може їм бути.

1. Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

2. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

3. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

Згідно ст 1, визначення термінів, Закону України " Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005р. - № 2342-IV, остання редакція 31.12.2020р. діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських

прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Судом встановлено, з 10.01.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі та Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.05.2010 (справа № 2-280/2010) шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі народилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом РАЦС Чигиринського районного управління юстиції у Черкаський області зроблено відповідний актовий запис 09.06.2009 року за № 47 (ас 9,32,35). При цьому ОСОБА_3 відповідно до вимог Сімейного кодексу був записаний батьком дитини, хоча знав, що таким не є.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 не вчинив жодних дій щодо виключення запису про своє батьківство, хоча знав до її народження, що не є батьком дитини. Свій вчинок у суді пояснити не зміг. Батьківських обов"язків щодо цієї дитини також не виконував.

20.07.2022 року, під час розгляду справи у суді, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що підтримає будь-яке рішення прийняте судом (ас 31).

Тим самим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і батьком якої записано ОСОБА_3 , на переконання суду є дитиною, від якої відмовився батько, тобто дитиною, позбавленою батьківського піклування, і над нею може бути встановлено опіку.

Запис про батька малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме зі слів матері, яка не перебуває у шлюбі, про що Відділом РАЦС Чигиринського районного управління юстиції у Черкаський області, зроблено актовий запис 18.04.2012 року за № 32 (ас 10).

Запис про батька малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме зі слів матері, яка не перебуває у шлюбі, про що Відділом РАЦС Чигиринського районного управління юстиції у Черкаський області, зроблено актовий запис 08.05.2015 року за № 45 (ас11).

З наданого суду рішення комісії з питань захисту прав дітей Чигиринської міської ради від 17.08.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що за наслідками розгляду вказаного питання прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (ас 44-46).

Окрім свідчень неупереджених свідків, в обґрунтування факту свідомого ухиленні відповідачки ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків суду також надані інші письмові докази, які у своїй сукупності підтверджують вказану обставину та суд враховує їх при ухваленні рішення, зокрема постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності (ас 33,36-41).

Згідно даних органу опіки та піклування, довідок з місця проживання, лікарської довідки, позивачка, - ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Чигирин Черкаської області, зареєстрогвана та мешкає за адресою АДРЕСА_1 є бабусею для дітей, бажає бути опікуном, не має законодавчих застережень для цього, забезпечена житлом, є пенсіонером, має задовільне матеріальне становище та задовільний стан здоров"я (ас7,15,17).

Вирішуючи даний спір, суд, згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц).

З урахуванням вищевикладених законодавчих норм та встановлених судом обставин, враховуючи позицію сторін, пояснення неупереджених свідків щодо усунення матері від виконання батьківських обов"язків, які не спростовані відповідачкою та навпаки визнані останньою, суд дійшов переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком її винної поведінки та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Також суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде повністю відповідати інтересам усіх трьох дітей. А тому позов в цій частині є повністю обгрунтованим, доведений належними і допустимими доказами, які сумнівів у суду не викликають і підлягає задоволенню.

Оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини згідно приписів ч 2 ст 166 СК України, позовні вимоги опікуна в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню

Позивачем сплачено судовий збір при подачі позову, а вимог щодо розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 122, 125, 141, 155, 164,166,243-244 СК України,ст 1, Закону України " Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", ст.ст. 12, 13, 76 - 84, 141, 258, 259, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у

справах дітей Чигиринської міської ради Черкаської області, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення батьківських правзадовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , іденкод НОМЕР_1 , відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначити ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Чигирин Черкаської області, іденкод НОМЕР_2 , зареєстрогвана та мешкає за адресою АДРЕСА_1 опікуном дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати, починаючи з 16 червня 2022 року , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.М.Акулов