Ухвала

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа №752/25158/20

провадження № 22-ц/824/9756/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з указаним рішенням в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, 02 вересня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся безпосередньо до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі позивач порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що позивач копію оскаржуваного рішення не отримував, про зміст рішення суду дізнався з ЄДРСР. Також посилається на те, що наприкінці серпня 2022 року йому стало відомо про те, що відповідач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим останній також був вимушений звернутись з апеляційною скаргою.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи позивачу було відомо про існування та зміст оскаржуваного рішення ще у липні 2022 року, оскільки у матеріалах справи міститься копія пропозиції ОСОБА_1 про добровільне виконання рішення суду, надана АТ «Укрзалізниця», проте апелянтом взагалі необґрунтовано з яких поважних причин останній з липня 2022 року не міг реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Отже, наведені представником позивача причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд визнає неповажними.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

У пункті 6 постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року роз`яснено, що у клопотанні про поновлення строку мають бути зазначені причини пропущення строку на апеляційне оскарження та докази, що підтверджують наявність поважних причин його пропуску.

Виходячи з наведеного, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надати поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року неповажними.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2022 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 03 жовтня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для наведення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець