Справа № 676/2459/22
Номер провадження 2/676/1470/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

встановив:

ОСОБА_1 02.06.2022 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВРА № 799614, посвідченого 17 вересня 2010 року державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори. Право власності на зазначене будинковолодіння було зареєстровано 08.10.2010 р. в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Після виходу села Княгинин до Кам`янець-Подільського ОТГ з`ясувалось що з 15.04.2008 р. у будинковолодінні АДРЕСА_1 був зареєстрований відповідач по справі - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований без згоди та дозволу власника, не є родичем власника, договору найму житлового приміщення не укладав, ніколи ні дня фактично не проживав, не був вселений, за комунальні послуги ніколи ні копійки не заплатив, особистих речей у будинку немає, тому він не має права користування будинковолодінням АДРЕСА_1 . Відповідач нічого не знав про те що він зареєстрований у даному будинковолодінні і сам не реєструвався, він фактично проживає у будинковолодінні АДРЕСА_2 . Реєстрація відповідача в її будинковолодінні перешкоджає позивачу оформити субсидію. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача таким, що втратив право користування житдловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . В суді позивач позов підтримала, просить його задовольнити.

Відповідач в суді позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Суду відповідач пояснив, що жодного дня в будинку позивача не проживав, в родинних відносинах з позивачем не перебуває, йому не відомо яким чином його було зареєстровано в будинку позивача.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом ВРА № 799614 від 17 вересня 2010 р. (а.с.11), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.10.2010р.(а.с.12). З 15.04.2008 року в будинку позивача по справі зареєстрований відповідач.

Відповідач в будинку позивача жодного дня не проживав, в родинних відносинах з позивачем не перебуває, зазначені обставини відповідач в суді визнав. Факт не проживання відповідача в будинку позивача також підтверджується актами про обстеження проживання громадянки ОСОБА_1 від 15.12.2021 р., від 17.01.2022 р., від 15.02.2022 р., від 15.03.2022 р., від 15.04.2022 р., від 16.05.2022 р. (а.с.16-21) .

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннямистатті 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставіцієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Оскільки відповідач в належному позивачу на праві власності житловому будинку не проживав та не проживає, а тому він не набув права користування цим житлом, також суд враховує, що відповідач витрат по утриманню будинку позивача не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає в отриманні ним субсидії. На підставі викладеного, а також враховуючи визнанння в суді відповідачем позов, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України ст.ст. 16, 391 ЦК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

На рішення сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.09.202 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В