18.10.2022 Провадження по справі № 2/940/350/22
Справа № 940/850/22
Рішення

Іменем України

18 жовтня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Афанасьєва В.О.

за участю секретаря судових засідань : Студінської Д.В.

адвоката : Завальнюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за розпискою від 12.06.2019 року в сумі 78805 грн. 33 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 12.06.2019 року відповідач ОСОБА_2 взяв у неї в борг кошти розміром 5000 доларів США. Зазначений факт підтверджується розпискою, що написана відповідачем власноручно. Повернення коштів мало відбутись до 10.09.2019 року. Проте відповідач у строк вказаний в договорі кошти не повернув, на неодноразові її спроби врегулювати спір у досудовому порядку відповідач не реагує, тому вона змушена була звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Тетіївського районного суду Київської області від 21.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Завальнюк В.В. у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засідання позовні вимоги визнав.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 12.06.2019 була написана письмова розписка відповідачем ОСОБА_2 , згідно якої вбачається, що останній отримав від ОСОБА_1 5000 доларів США під відсотки, а саме (2450) в тиждень до 10.09.2019 року (а.с. 4).

Одночасно відповідач в тексті розписки зазначив, що підтверджує, що розписка написана ним власноручно в здравому умі за власним бажанням. Написано власноручно та поставив свій підпис та дату, що свідчить про визнання ним боргу на суму 5000 доларів США.

З метою досудового врегулювання спору позивачка 02.06.2022 року звернулась до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак її залишено без задоволення (а.с.5-8).

Станом на 07.09.2022 року відповідачем повернуто позивачці лише 2845 доларів США. Залишок боргу складає 2155 доларів США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на 07.09.2022 року становить: 2155*36,5686=78805 грн. 33 коп.(а.с.9).

Текст боргової розписки містить безумовне та однозначне зобов`язання стосовно певної грошової суми на користь позивача від імені відповідача. Аналіз змісту розписки дає підстави стверджувати, що сторона відповідача визнала наявність боргу в певному розмірі станом на визначену дату.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Оригінал розписки від 12.06.2019 року долучений до матеріалів справи. Текст оригіналу розписки не містить надпису позивачки щодо повернення суми боргу, а так само у суду відсутні підстави для висновку про новацію, припинення зобов`язання та про зміну правовідносин між сторонами.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини за договором позики, на підтвердження чого надано боргову розписку.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом враховано, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, його змісту, а й факту обов`язку повернення грошової суми позивачу.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, розписка, яка є договором позики, укладеним у простій письмовій формі, відповідає змісту ст. 1047 ЦК України. Отже відповідач ОСОБА_2 , як позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві ОСОБА_1 позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані їй позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак ОСОБА_2 цього обов`язку не виконав.

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Отже, на підтвердження вимог вказаного закону відповідачем надані позивачу розписки про позичені гроші.

Згідно з вимогами статті 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами був укладений договір позики, а тому суд приходить до висновку, що вимога позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на свою користь грошових коштів за розпискою від 12.06.2019 року в розмірі 78805 грн. 33 коп. (2155 доларів СШАх36,5686=78805,33 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 992 грн. 40 коп. в рахунок компенсації сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 274, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , борг за розпискою від 12.06.2019 року у розмірі 78805 (сімдесят вісім тисяч вісімсот п`ять) гривень 33 коп. та судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 21.10.2022 року.

Суддя: В.О. Афанасьєв