Справа № 366/139/22
Провадження № 2/366/267/22
РІШЕННЯ

іменем України

07 вересня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гончарука О.П., за участю секретаря судового засідання Фещенко А.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іванків, Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради, Вишгородського району, Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом Іванківського районного суду Київської області, в якій просить: визнати право власності на спадкове майно, яке складається з земельної частки (пай), розміром 2,25 га, розташованої КСП «Горностайпільське».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що земельна частка (пай) належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняла ОСОБА_1 . Разом з тим, 6 грудня 2007 року спадкодавець заповіла вказану земельну частку (пай) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач звернулась до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) нотаріусом їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай).

Ухвалою від 01 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач - представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області подали заяву про розгляд справи без участі представника та не покладати на них сплату судового збору.

З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини:

Згідно свідоцтва про смерть - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконкомом Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 4./а.с. 4/

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження, де батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ./а.с.8/

Із виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 належала земельна ділянка (пай) сертифікат серії КВ №0257790, зареєстровано під №817 від 20.01.1998 року у КСП «Горностайпільське», розміром 2,25 га, вартістю 33809,82 грн. виданим за реєстраційним № 6502 від 28 листопада 2007./а.с.5/

З наданої суду копії заповіту від 06 грудня 2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Короткевич Н.П., ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: право на земельну частку (пай), розміром 2,25 в умовних гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Горностайпільське» Іванківського району Київської області, яке надано їй свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Іванківською районною державною нотаріальною конторою 8 листопада 2007 року за реєстром №6502 та саму земельну частку (пай), право власності на яку буде встановлено Державним актом на право власності заповіла ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , 28.05.1977 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб який зареєстрований Страхоліською сільською радою, Чорнобильського району, Київської області, 28.05.77 р. зроблено запис № 8. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища дружині - ОСОБА_7 ./а.с.9/

Після смерті матері позивач спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області.

Постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в КСП «Горностайпільське», що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , в зв`язку з відсутністю документів на земельну частку (пай)./а.с.7/

Додатково повідомлено, що вищевказану земельну частку (пай) ОСОБА_2 , заповіла гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт посвідчено Короткевич Н.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 6 грудня 2007 року за реєстром №2506.

Позивачем було подано оголошення до газети, згідного якого зазначено, що втрачено сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ №0257790, розміром 2,25 га, виданий КСП «Горностайпільське», зареєстрований за № 817 від 20.01.1998 р., на ім`я ОСОБА_2 ./а.с.11/

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач довів, що він є спадкоємцем ОСОБА_1 , спадщину прийняв у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У відповідності з пунктів 16 та 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до пункту 3.5. Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно даного майна, то дані спадкові права позивача підлягають судовому захисту. Враховуючи те, що ОСОБА_2 мала на час життя сертифікат на зазначену земельну частку (пай), однак після її смерті, він був втрачений, суд вважає допустимим визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі викладеного,суд приходить до висновку про стягнення судового забору з відповідача на користь позивача в розмірі 992,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1267 ЦК України, п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_2 , а саме на земельну частку (пай) в КСП «Горностайпільське», розміром 2,25в умовних кадастрових гектарах, вартістю 33 809,82 грн. (тридцять три тисячі вісімсот дев`ять гривень 82 копійки), що належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ №0257790 зареєстровано під №817 від 20.01.1998 року у КСП «Горностайпільське», розміром 2,25 га, вартістю 33809,82 грн. виданим: Спадщина; реєстраційний № 6502 від 28.11.2007.

Стягнути з Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (, юридична адреса: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. І.Проскури, буд. 47) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.П. Гончарук