Номер провадження: 22-ц/813/6869/22
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) не з`явились,

переглянувши справу №522/20027/21 за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про відшкодування шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю посадової особи державного органу, порушення права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2022 року у складі судді Шенцевої О.П., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 19 жовтня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2016 року в справі №522/16988/15-ц стягнуто з кредитної спілки «Україна» на його користь на відшкодування майнової шкоди 27040,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 9 лютого 2021 року в справі №522/16988/15-ц задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Кубрака К.В. пов`язану з порушенням частини 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», не вчиненням виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №522/16988/15-ц та надмірно тривалим невиконанням рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2016 року, зобов`язано державного виконавця Кубрака К.В. усунути порушення шляхом вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №522/16988/15-ц у відповідності до резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року. Неправомірні дії, бездіяльність посадових осіб виконавчого органу щодо не стягнення з боржника впродовж п`яти років восьми місяців присуджених судовим рішенням грошових коштів завдали майнової шкоди в розмірі 10085,92 грн., рівної сумі інфляційних втрат на сума 27040,00 грн., що підлягала стягненню, 27040,00 грн., (індекс інфляції 137,3% за період з березня 2016 року по листопад 2021 року), та моральної шкоди в розмірі 6000,00 грн. Позивач ОСОБА_1 просив на підставі статті 56 Конституції України, статей 1166, 1174 ЦК України стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України в особі Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на відшкодування майнової шкоди 10085,92 грн., моральної шкоди 6000,00 грн. (а.с.1-5).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.19-20).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2022 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, в задоволенні позову відмовлено за недоведеністю (а.с.37-43).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що оскаржуване рішення не ґрунтується на засадах верховенства права, оскільки рішення суду від 10 лютого 2016 року про стягнення з кредитної спілки коштів не виконано, бездіяльність державного при виконання рішення суду визнано неправомірною, що є підставою для звільнення його від доказування при вирішенні вимог про відшкодування шкоди. Право на відшкодування шкоди за рахунок держави йому гарантовано Конституцією України.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

На виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2016 року в справі №522/16988/15-ц видано 22 березня 2016 року виконавчий лист про стягнення з кредитної спілки «Україна» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 27040,00 грн. (а.с.4).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2018 року в справі №522/6776/16-ц, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 2 квітня 2019 року, скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця задоволено; визнано дії (які саме дії не зазначено) головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Перчика В.О. неправомірними, визнано постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 4 квітня 2016 року незаконною; зобов`язано державного виконавця Перчика В.О. усунути порушення чинного законодавства та вчинити дії відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження (а.с.6-7, 66-68).

За змістом судових рішень, прийнятих у справі №522/6776/16-ц, встановлено, що 25 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського ВДВС ОМУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 22 березня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з КС «Україна» на користь ОСОБА_1 шкоди в розмірі 27040,00 грн. Постановою від 5 квітня 2016 року державного виконавця Перчика В.О. відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6-1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 28 грудня 2015 року, яка передбачала відмову у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виходив з того, що КС «Україна» перебуває у стані припинення на підставі рішення господарського суду Одеської області про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури №21-32-2/44-10-2632 від 18 вересня 2013 року, тому відповідно до положень пункту 6-1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» наявні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження. Залишаючи ухвалу суду без змін, апеляційна інстанція послалась на ухвалу Вищої ради правосуддя від 2 серпня 2018 року, прийняту за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 щодо судді господарського суду Одеської області, за змістом якої стягнення на користь ОСОБА_1 з КС «Україна» на відшкодування шкода в сумі 27040,00 грн. не має відношення до справи про банкрутство кредитної спілки, а стягується в примусовому порядку органами Державної виконавчої служби.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року в справі №522/16988/15-ц скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кубрака К.В. задоволено; визнано дії (які саме дії не зазначено) державного виконавця Кубрака К.В. неправомірними; визнано постанову державного виконавця Кубрака К.В. від 24 квітня 2018 року ВП №50812230 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №522/16988/15-ц незаконною; зобов`язано державного виконавця Кубрака К.В. вчинити дії по відновленню виконавчого провадження за виконавчим листом №522/16988/15-ц, виданим 22 березня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси, та виконавчі дії з примусового виконання у повному обсязі, передбачені статтями 10, 18, 28, 36, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 9 лютого 2021 року в справі №522/16988/15-ц скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кубрака К.В. задоволено; визнано бездіяльність державного виконавця Кубрака К.В. пов`язану з порушенням частини 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», не вчиненням виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №522/16988/15-ц та надмірно тривалим невиконанням рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2016 року, зобов`язано державного виконавця Кубрака К.В. усунути порушення шляхом вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №522/16988/15-ц у відповідності до резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року.

Заявляючи вимоги про відшкодування державою майнової та моральної шкоди, ОСОБА_1 виходить з того, що кошти в сумі 27040,00 грн., які належать йому за рішенням суду від 10 лютого 2016 року в справі №522/16988/15-ц, нестягнуті внаслідок неправомірної бездіяльності державного виконавця, ігноруванням ухвали суду від 18 червня 2019 року, що обмежило його у праві володіння своїм майном.

Відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, врегульовано статтею 1174 ЦК України, відповідно до положень якої шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади (як правило, орган, діями якого завдано шкоду), тобто учасником цивільних відносин у справах про відшкодування шкоди, заподіяної органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як належний відповідач, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі №242/4741/16-ц).

Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року №4901-УІ, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі №242/4741/16-ц).

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Судовий контроль за невиконанням судових рішень врегульовано Цивільним процесуальним кодексом України, який зокрема, передбачає право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. За результатами розгляду скарги суд, зокрема, у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, ОСОБА_1 як стягувач за виконавчим листом №522/16988/15-ц, виданим Приморським районним судом м. Одеси 22 березня 2016 року про стягнення з КС «Україна» на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди 27040,00 грн., оскаржив бездіяльність державного виконавця Кубрака К.В. За результатами розгляду скарги в порядку судового контролю за невиконанням судових рішень Приморським районним судом м. Одеси в справі №522/16988/15-ц постановлено ухвалу від 9 лютого 2021 року, якою визнано бездіяльність державного виконавця Кубрака К.В. пов`язану з порушенням частини 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», не вчиненням виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №522/16988/15-ц та надмірно тривалим невиконанням рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2016 року, зобов`язано державного виконавця Кубрака К.В. усунути порушення шляхом вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №522/16988/15-ц у відповідності до резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року.

Оскарження дій, рішень, бездіяльності державного виконавця є механізмом реалізації права особи на контроль в порядку цивільного судочинства за рішеннями, діями, бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади.

Судове рішення у справі №522/16988/15-ц, яке не виконано, ухвалено щодо спору між ОСОБА_1 та кредитною спілкою «Україна» про відшкодування шкоди. Держава в особі Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси не є стороною у відносинах між ОСОБА_1 та кредитною спілкою «Україна» щодо відшкодування шкоди. Тому, відповідальність за порушення грошового зобов`язання покладається на кредитну спілку «Україна», в тому числі й відповідальність у вигляді інфляційних втрат від прострочення виконання грошового зобов`язання. Стягнення з держави в порядку статті 1174 ЦК України майнової шкоди, яку ОСОБА_1 визначено в сумі 10085,92 грн. як інфляційні втрати за індексом інфляції 137,3% за період з березня 2016 року по листопад 2021 року (27040,00 грн. х 137,3% : 100% = 37125,92 грн. 27040,00 грн. = 10085,92 грн.) не ґрунтується на законі, з чим суд першої інстанції також правильно визначився.

Частиною 1 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця в межах виконавчого провадження не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди державою.

ОСОБА_1 склад цивільного правопорушення для відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди не доведено, з чим суд першої інстанції, відмовляючи в позові в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, визначився правильно.

Визнання в ухвалі суду за результатами розгляду скарги на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця неправомірності дій, рішення, бездіяльності державного виконавця є підставою саме для поновлення права заявника (усунення порушення) у конкретному виконавчому провадженні, що не співпадає із поняттям незаконного рішення, дії чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади, що є підставою для відшкодування шкоди державою в порядку статті 1174 ЦК України.

Правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про відшкодування шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю посадової особи державного органу, порушення права власності залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова