Справа № 333/2845/22
Провадження № 2/333/2640/22
25 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючої - судді Варнавської Л.О.,
секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
представника позивача - адвоката Васильєвої О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до якого просить суд усунути йому перешкоди у користуванні власності шляхом вселення у квартиру АДРЕСА_1 та просив зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні вказаною квартирою.
В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить 1/3 частка квартири за вказаною адресою. Співвласниками іншої 2/3 частки квартири є відповідачі. Відповідачка ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у користуванні спільною квартирою, змінила замки на вхідних дверях, позивач не може потрапити до квартири, де знаходяться його особисті речі, меблі, предмети побуту, зберігаються його документи та грошові кошти. Відповідачка ОСОБА_2 мешкає в квартирі одна, відповідач ОСОБА_3 в квартирі не проживає. Позивач іншого житла не має, вимушений проживати на вулиці, в під`їзді. В позасудовому порядку спір вирішити неможливо.
Ухвалою суду від 19.07.2022 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові, просили суд задовольнити їх. Додатково позивач зазначив, що відповідачка ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, шлюб між ними розірваний. З травня 2022 року він не може проживати в квартирі через сварки, які трапляються між ним та ОСОБА_2 , вона викликає поліцію. Одного разу під час приїзду поліції вони забрали в нього ключі від квартири та передали їх ОСОБА_2 . Зараз він не має ключів, тому потрапити до квартири не може. Коли він приходить додому, ОСОБА_2 не пускає його. В квартирі зберігаються його речі, документи та гроші. Він бажає потрапити до квартири, щоб забрати свої речі. Проживати разом з відповідачкою вважає неможливим, але іншого житла він не має, мешкає в під`їзді, на вулиці.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомлені судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожна окремо, пояснили суду, що знайомі з ОСОБА_1 протягом 5 років. Знають, що декілька місяців ОСОБА_1 проживає на вулиці, бо колишня дружина не впускає його в квартиру.
Заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2017 р. (справа №333/1787/16-ц) судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 1/3 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9-10).
Виходячи з пояснень позивача, свідків, судом встановлено, що ОСОБА_1 не може користуватись належною йому часткою нерухомого майна, яке є єдиним місцем його проживання, у зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_2 не дозволяє позивачу потрапити до квартири. Позивач є особою похилого віку, пенсіонером за віком, внаслідок чого обмеження його права на користування належною власністю призводить до порушення його прав та свобод.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Частиною 4 статті 9 Житлового кодексу України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи зазначені обставини, що свідчать про наявність перешкод у позивачів для доступу у квартиру, суд вважає, що вимоги позивачів в частині зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні житловою кімнатою та в частині вселення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 , як і відповідачі, має право користуватись оспорюванню квартирою. Також судом встановлено, що мають місце перешкоди у користуванні квартирою позивачем з боку відповідача ОСОБА_2 .
Рішенням суду про вселення права відповідачів не будуть порушені.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 316,319,391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2

Усунути перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом вселення його в квартиру АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська