Справа №938/250/22
Провадження № 2/938/118/22
18 серпня 2022 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Чекан Н.М.
за участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
На розгляд Верховинського районного суду поступила позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишення прізвища « ОСОБА_3 », про залишення проживати неповнолітніх дітей із матір`ю та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Ухвалою суду від 02.06.2022 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та виділено в самостійне провадження.
Ухвалою суду від 03.06.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами укладено шлюб 19.06.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області від 19.06.2008 року серія НОМЕР_1 . Під час перебування у шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним зможе сплачувати аліменти в грошовій формі, а саме 5000 грн. на одну дитину (10 000 грн. в місяць). Дана сума коштів обґрунтовується тим, що окрім забезпечення достойного життя для дітей у обох дітей є проблеми із зором. Стан здоров`я дітей потребує постійного лікування та корекції зору, що тягне надзвичайно великі матеріальні витрати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи та просила задоволити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повторно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України (а.с. 23, 27), судова повістка про виклик до суду на 06.07.2022 року повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 13), судову повістку про виклик до суду на 02.08.2022 року отримав 15.07.2022 року (а.с. 22), про причини неявки не повідомив, відзиву не подав.
Згідно з інформацією Верховинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, наданою листом від 12.07.2022 року №1327, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до лав Збройних Сил України не призивався (а.с. 21).
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У ст. 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Ухвалою суду від 18.08.2022 року постановлено проведення заочного розгляду цієї справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Розглядаючи дану цивільну справу, суд керується принципом забезпечення найкращих інтересів дитини, який визначений у п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року. Цією нормою передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Так, положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Згідно з ст. 141 Сімейного Кодексу ( далі - СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних обов`язків, що закріплений у ч.2 ст.51 Конституції України та в ст.180 СК України.
У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.06.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області.
Згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).
У ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).
Позивач наполягає на стягненні аліментів з відповідача саме в твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, то суд не вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в частці від його доходу. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 року у справі № 490/4522/16-ц.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У ч. 2 ст. 182 СК України закріплено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік»встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.
Враховуючи, що діти сторін є віком від 6 до 18 років, то такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць становить 2744 гривні, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не менше - 1372 гривень.
Суд зазначає, що витрати позивача пов`язані із постійним лікуванням та корекцією зору дітей підлягають стягненню у порядку ст. 185 СК України, як додаткові витрати на дитину.
Згідно частини першої статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до частини другої статті 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Однак, позивачем у порядку ст.81 ЦПК України не доведено можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому нею розмірі, крім того витрати пов`язані із постійним лікуванням та корекцією зору дітей підлягають стягненню, як додаткові витрати на дитину у зв`язку з чим позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягненню в розмірі 2500 гривень за кожну дитину щомісяця.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Оскільки позивач звернулася до суду з позовними вимогами 16.05.2022 року, тому з 17.05.2022 року слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дітьми повноліття.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. В ст. 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежів за 1 місяць.
Враховуючи вищевказані вимоги законодавства, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення у межах суми платежів за 1 місяць.
Окрім цього, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 гривень судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст.180-185 Сімейного кодексу України, ст. ст.142, 258-259, 263-265, 282 ЦПК України, -
Позов задоволити частково.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 17.05.2022року і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в сумі по 2500 (дві тисячі п`ятсот ) гривні 00 коп. на утримання кожної дитини підлягає негайному виконанню.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в дохід держави в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , с. Устеріки Верховинського району Івано-Франківської області;

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ЧЕКАН