Провадження № 2/686/1380/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Хмельницький Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря Антосєва В.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 у своїх інтересах та

в інтересах ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

третьої особи Очеретної О.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Очеретна Олена Михайлівна про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

09 серпня 2018 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Очеретна О.М. про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна сестра ОСОБА_8 , яка на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_8 залишилось майно, до якого входить: квартира АДРЕСА_2 ; грошові вклади, що знаходяться в установах Ощадбанку м. Хмельницького на суму 484 842,22 грн. та 2 514,24 доларів США; грошові вклади, що знаходяться у філії АТ «Укрексімбанк» на суму 56 194,59 грн.; 31/100 частка житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_3 . Заповіт спадкодавицею не складався.

Після смерті ОСОБА_8 , особами, які мають право спадкування за законом за правом представлення є її двоюрідні брат і сестра, тобто позивач - ОСОБА_6 та її рідний брат - ОСОБА_7 , оскільки її рідний дядько (батько позивачки та відповідача ОСОБА_7 ) - ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, позивач, як двоюрідна сестра спадкодавця ОСОБА_8 , є особою, яка має право спадкування за правом представлення (ст.1266 ЦК України) спадкоємця за законом третьої черги (ст. 1263 ЦК України) батька ОСОБА_9 на підставі споріднення побічної лінії четвертого ступеня за походженням від спільних предків подружжя ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є батьками батька позивачки ОСОБА_9 (його прізвище змінено з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 ) та матері спадкодавиці - ОСОБА_14 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Інших спадкоємців за законом попередніх черг немає.

Вказане спадкове майно позивачка прийняла, особисто подавши приватному нотаріусу Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Очеретній О.М. у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а саме: 24.06.2015 року, на підставі якої нотаріусом була заведена спадкова справа № 4-2015. 04 серпня 2015 року до вказаного нотаріуса звернувся ОСОБА_7 із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 на користь позивачки.

15 жовтня 2015 року до нотаріуса звернувся відповідач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та 04 лютого 2016 року він звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно. Проте, постановою приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Очеретної О.М. від 04.02.2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 , оскільки він не зміг підтвердити факт наявності родинних відносин між ним та померлою ОСОБА_8

ОСОБА_2 до теперішнього часу в судовому порядку встановлює факт родинних відносин між ним та померлою ОСОБА_8 (в провадженні касаційного суду знаходиться справа за його позовом).

22.12.2015 року, 08.02.2016 року, 15.08.2016 року приватним нотаріусом Очеретною О.М. позивачці було видано на 1/2 частину спадкового майна свідоцтва про право на спадщину за законом, де зазначено, що на іншу 1/2 частину спадкового майна свідоцтва про права на спадщину не видані.

Позивачка вважає, що помилково нотаріусом було зменшено її частку у спадщині, оскільки за спадковою справою визначено двоє спадкоємців за законом, які у встановленому порядку довели свої родинні відносини із спадкодавцем (вона і відповідач ОСОБА_7 ), та особа, яка доводить родинні стосунки зі спадкодавцем в судовому порядку (відповідач ОСОБА_2 ), тому виходячи із принципу рівності часток (ч. 1 ст. 1267 ЦК України) трьох спадкоємців, позивачка стверджує, що має право на спадкування 2/3 частини спадкового майна, а 1/3 частка ще залишається спірною (щодо права ОСОБА_2 на спадкування). Таким чином, їй не видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину спадкового майна (2/3 - 1/2 - 1/6) у зв`язку з чим порушені її спадкові права.

23 липня 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Очеретної О.М. з вимогою видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/6 частку спадкового майна, проте, 31 липня 2018 року вона отримала від нотаріуса відповідь від 27 липня 2018 року, якою по суті їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку спадкового майна, оскільки нотаріус до кола спадкоємців віднесла 4 особи: позивачку, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також, у спадковій справі № 4-2015 знаходиться заява ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 , що є нікчемним правочином, оскільки нею не доведено родинні відносини з померлою ОСОБА_15 , та, зокрема, ця заява не відповідає нормам міжнародного права, а отже, є таким документом, що не діє в Україні. Також вказує, що судовий розгляд за справою № 686/20558/16-ц, на що посилається нотаріус у своїй відповіді не стосується спірних правовідносин і ці докази не є преюдиціальними для цієї справи. Відповідач ОСОБА_3 не зверталась до суду з вимогами про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_8 і відповідно з приводу цього рішення суду не було ухвалене.

Тому, на думку позивачки, нотаріус була не вправі включати ОСОБА_3 в коло спадкоємців при визначенні часток у спадковому майні за вчиненням нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом третьої черги на підставі ст. 1263 ЦК України за правом представлення згідно зі ст. 1266 ЦК України, на 1/6 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; судові витрати просить стягнути з ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11 жовтня 2018 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до суду відзив на позов ОСОБА_6 , у якому зазначили, що протягом багатьох років ОСОБА_6 шляхом обману, шантажу намагається заволодіти спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_8 і позбавити ОСОБА_2 і ОСОБА_16 спадщини, на яку вони мають право так само, як і ОСОБА_6 . Відповідачі стверджують, що після смерті ОСОБА_8 особами, які мають право спадкування за законом за правом представлення є її двоюрідні брат і сестра, не тільки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , як вказано в позовній заяві, а ще двоюрідний брат ОСОБА_2 та двоюрідна сестра ОСОБА_16 . Рідна тітка спадкодавця ОСОБА_8 - ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому, вони - ОСОБА_2 та ОСОБА_16 , як двоюрідні брат і сестра ОСОБА_8 , є особами, які мають право спадкування за правом представлення (ст. 1266 ЦК України) спадкоємця за законом третьої черги (ст. 1263 ЦК України) матері ОСОБА_17 на підставі споріднення побічної лінії четвертого ступеня походження від спільних предків подружжя ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є батьками їх матері ОСОБА_17 (її прізвище до одруження ОСОБА_18 ) та матері спадкодавця ОСОБА_8 - ОСОБА_19 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У 2016 році ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріуса Очеретної О.М з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_8 , проте, отримавши відмову, ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про визнання дій нотаріуса незаконними. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Очеретної О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання дій нотаріуса Очеретної О.В. незаконними - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09.12.2016 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року касаційна скарга ОСОБА_6 була відхилена, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2016 року та ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 03 лютого 2017 року залишені без змін. В Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спрів вказано: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в нотаріальному порідку відмовились від спадщини на користь позивача та третьої особи: ОСОБА_7 - на користь ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 - на користь ОСОБА_2

15 листопада 2016 року комісією Головного територіального управління юстиції у Хмельницький області було проведено перевірку дотримання приватним нотаріусом Очеретною О.М. вимог закону в межах звернення ОСОБА_6 і жодних порушень в її діях виявлено не було. Ні одна судова інстанція, ні Головне територіальне управляння юстиції у Хмельницький області не вказали на те, що заява ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 є нікчемним правочином, не відповідає нормам міжнародного права, а також є таким документом, що не діє в Україні.

У зв`язку з наведеним, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

16 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_6 подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що твердження відповідачів про те, що «наведені актові записи органу державної реєстрації актів цивільного стану підтверджують родинні зв`язки ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_8 , а тому немає потреби звертатись до суду з вимогою про встановлення факту родинних відносин», - є хибними, оскільки у відповідачів відсутні такі актові записи органу державної реєстрації актів цивільного стану та ця обставина належним чином обґрунтована в позовній заяві. Посилання відповідачів на інші документи не мають доказової сили за розглядом цієї справи. Твердження у відзиві на позов про те, що «ні одна судова інстанція, ні Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області не вказали на те, що заява ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 є нікчемним правочином, не відповідає нормам міжнародного права, а також є таким документом, що не діє в Україні», - вважає неспроможними, оскільки ані суд, ані ГТУЮ в Хмельницькій області не перевіряли вказану обставину. Також, позивачка зазначає, що доводи відповідачів не спростовують доводів позовної заяви, є безпідставними та необґрунтованими, хибними та неспроможними.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (головуючий суддя Карплюк О.І.) у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , третьої особи приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Очеретної О.М. про визнання права власності на спадкове майно було відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (головуючий суддя Палінчак О.М.) від 08 червня 2021 року цивільну справу № 686/18218/18 було прийнято до провадження та призначено по справі підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову з мотивів, викладених у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Очеретна О.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вказавши, що у її діях як нотаріуса немає жодних порушень.

Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін та третьої особи, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 , після смерті якої відкрилась спадщина, до якої входять: грошові вклади в Ощадбанку та АТ «Укрексімбанк», квартира АДРЕСА_2 та 31/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями на АДРЕСА_3 .

У визначений законом строк із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 до приватного нотаріуса ХМНО Очеретної О.М. звернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , із заявами про відмову від спадщини звернулися ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

22 грудня 2015 року, 08 лютого 2016 року та 15 серпня 2016 року приватним нотаріусом ХМНО Очеретною О.М. видано три свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю ОСОБА_6 , як двоюрідній сестрі спадкодавця, а саме: на 1/2 частку грошових вкладів в установах Ощадбанку міста Хмельницького та у філії АТ «Укрексімбанк» міста Хмельницького; на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 ; на 1/2 частку (від 31/100) житлового будинку з надвірними будівлями на АДРЕСА_3 . Свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частку майна не видавались.

Позивачка, вважаючи, що заява ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 є нікчемним правочином, і у зв`язку з чим вона має право на 2/3 частини спадкового майна, 23 липня 2018 року звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Очеретної О.М. з заявою про видачу на її ім`я додатково свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину спадкового майна.

27 липня 2018 року нотаріус ХМНО Очеретна О.М. надала ОСОБА_6 письмову відповідь про відсутність правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину ще на 1/6 частину спадкового майна.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року у справі № 686/20567/16-ц (за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин), залишеним без змін постановою Верховного Суду від 31 січня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є двоюрідним братом ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При розгляді справи № 686/20567/16-ц встановлено, що згідно з посвідкою про народження матері ОСОБА_2 - ОСОБА_18 , її батьками зазначено ОСОБА_21 « ОСОБА_22 », ОСОБА_23 ». Відповідно до посвідки про шлюб № 8 ОСОБА_24 та ОСОБА_18 12 квітня 1941 року уклали шлюб, прізвища після шлюбу стали ОСОБА_25 та ОСОБА_24 . Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_2 його батьками зазначено ОСОБА_26 та ОСОБА_17 . Із запису про народження № 33 за 1925 рік ОСОБА_27 - матері спадкодавця, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьками зазначено « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 ». Згідно зі свідоцтвом про одруження ОСОБА_27 уклала шлюб з ОСОБА_28 , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині « ОСОБА_29 ». Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 (спадкодавця), її батьками значаться ОСОБА_28 та ОСОБА_30 .

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини.

По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).

Відповідно до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно з частинами першою, другою статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначала, що спадкоємцями за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_8 є вона та її рідний брат ОСОБА_7 . Також заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка, на переконання позивачки, не перебувала у родинних відносинах зі спадкодавцем, подала заяву про відмову від прийняття спадщина на користь ОСОБА_2 . Стверджувала, що з урахуванням того, що лише три особи мають право на спадкування, відповідно, з урахуванням відмови ОСОБА_7 від отримання спадщини на користь позивачки, вона має право на 2/3 частини спадщини після смерті ОСОБА_8 , однак нотаріус помилково видала свідоцтва про право власності на майно у порядку спадкування за законом лише на 1/2 частину спадкового майна, що є підставою для видачі їй додатково свідоцтв про право власності на майно у порядку спадкування ще на 1/6 частину спадщини. При цьому позивачка неодноразово наголошувала на тому, що ОСОБА_3 не довела належними доказами, що вона перебувала у родинних відносинах з ОСОБА_8 .

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11 свої 7) зазначено, що «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.».

Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року у справі № 686/20567/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_31 про встановлення факту родинних відносин не може вважатися преюдиційним щодо відповідачки ОСОБА_3 , оскільки в указаній справі безпосередньо не досліджувалися обставини встановлення перебування останньої у родинних відносинах зі спадкодавцем ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачкою ОСОБА_3 не доведено наявності факту її родинних відносин зі спадкодавицею ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з чого слідує, що спадкоємцями померлої є лише: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 1267 ЦК України, відповідно до якої частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, та відмови ОСОБА_7 від прийняття спадщини на користь позивачки, отримання позивачкою свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, суд приходить до висновку про правомірність та підставність вимог ОСОБА_6 про визнати за нею права власності в порядку спадкування за законом третьої черги за правом представлення на 1/6 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по справі становлять - 1 325 грн. 16 коп. та згідно вимог ст. 141 ЦПК України і з урахуванням результату розгляду справи, стягуються порівну (по 441 грн. 72 коп. ) з трьох відповідачів на користь позивачки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1258, 1259, 1266, 1267, 1274, 1276 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) право власності в порядку спадкування за законом третьої черги за правом представлення на 1/6 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) судовий збір по 441 грн. 72 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 04 травня 2022 року.

Суддя О.М. Палінчак