справа № 274/755/22
провадження № 2/0274/797/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.05.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В с т а н о в и в :

В лютому 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері - ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка Бердичівського району Житомирської області померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 .

15.05.2020 року державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок було відмовлено, в зв`язку з відсутністю у позивачки документа, що посвідчує державну реєстрацію прав власності спадкодавця на даний будинок.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду від 15.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі ( а.с. 29-30).

Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити ( а.с. 32).

Від представника Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області надійшло письмове клопотання, згідно якого просить розглядати справу без участі представника сільської ради, заперечень проти задоволення позовних вимог не надали.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як визначено ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1931 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

Згідно виписки з погосподарської книги №42 від 03.02.2022, виданої Семенівською сільською радою Житомирської області ОСОБА_2 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 ; особовий рахунок № НОМЕР_1 в погосподарській книзі №7 на 2006-2010 роки відкритий на ОСОБА_2 (а.с. 24,25).

Відповідно до довідки Семенівської сільської ради №23 від 24.01.2022 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці площею 0.37 га, яка надана в користування ОСОБА_2 і обліковується на підставі записів погосподарської книги №7 на 2006-2010 роки за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с. 26).

Згідно довідки, виданої Бердичівським МБТІ від 01.12.2020 року № 1782, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 9).

Згідно технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 , будинок 1946 року побудови, до будинку відноситься також - веранда 11 м2, сарай - 23,4 м2, сарай - 33 м2, погріб - 19 м2, сарай - 14 м2 (а.с. 15-20).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Іванковецької сільської ради, складеного 17.03.1993 року, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 22).

Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 15.12.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 документів, що посвідчують право власності спадкодавця на даний будинок (а.с. 23).

Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В по господарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції).

Аналізуючи наведені нормативні акти, слід дійти висновку, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки.

На час завершення будівництва спірного будинку, а це 1946 рік чинним законодавством не передбачалося набуття права власності за особою саме після державної реєстрації.

Тому оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом щодо майна ОСОБА_2 , інші спадкоємці та особи, які претендують на обов`язкову частку у спадковому майні відсутні, зважаючи, що позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що спірний будинок згідно погосподарського обліку рахується за ОСОБА_2 , за позивачкою слід визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13,76-81,89, 200,206,211, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко