ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 389/119/22

провадження № 22-ц/4809/731/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Завітневич О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2022 року у складі судді Савельєвої О.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання дій протиправними, зобов?язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що вона являється власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 виконавцем ОКВП «Дніпро-Кіровоград» їй надаються послуги водопостачання, відтак вона є споживачем відповідної житлово-комунальної послуги.

Вказувала, що 19.10.2021 працівником ОКВП «Дніпро-Кіровоград» її лічильник було розпломбовано та демонтовано для періодичної повірки з показником 902. Лічильник мав бути повернутий 26.10.2021, однак лише 23.11.2021 було здійснено його монтаж після повірки вже з показником 904. При цьому, у період з 19.10.2021 до 23.11.2021 засіб вимірювальної техніки у неї був відсутній, оскільки працівник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» замість тимчасового приладу обліку встановив трубку (вставку), що відображено в актах № 06 про демонтаж від 19.10.2021 та № 06 про монтаж від 23.11.2021.

09.12.2021 вона звернулась до Знам`янського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з поточних питань, де їй повідомили про наявність боргу за водопостачання. Також їй повідомили, що за жовтень-листопад 2021 року їй нараховано вартість послуги на підставі середньомісячного (середньодобового) споживання, а також те, що вона повинна сплатити за 2м?, які були використані при повірці лічильника.

Вона із зазначеним не погоджується, оскільки під час здійснення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки абонентського вузла обліку виконавець (ОКВП «Дніпро-Кіровоград») зобов`язаний тимчасово встановити інший вузол обліку (лічильник), однак цього зроблено не було, що призвело до необґрунтованого нарахування їй послуги за 2м?, яка не надавалася. До того ж, всупереч законодавству повірка тривала більше 30 днів.

Зазначала, що в особистому кабінеті споживача вона виявила, що їй за вересень, жовтень, листопад 2021 року (при тарифі 24,048 грн) було безпідставно нараховано послугу водопостачання загальним об`ємом 33,101 м?, хоча згідно з показниками лічильника їй було надано лише 15 м?. За даними особистого кабінету станом на 30.11.2021 її заборгованість за водопостачання складає 618 грн. 65 коп., проте позивач вважає що заборгованість становить 172 грн. 75 коп., оскільки ОКВП «Дніпро-Кіровоград» безпідставно здійснило нарахування послуги у період вересень-листопад 2021 року за середньодобовими (середньомісячними) нормами споживання без відповідного перерахунку, а також врахувало 2м?, що нею не споживалися, а були використані для повірки лічильника.

Крім того, вказує, що 13.12.2021 вона направила на електронну пошту Знам`янського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заяву про перерахунок вартості послуги водопостачання за період її ненадання з проханням надати відповідь протягом 10 календарних днів, тобто до 22.12.2021. Однак дана заява була проігнорована відповідачем, а тому 24.12.2021 нею повторно направлено таку заяву, проте відповідь їй так надана і не була. У зв`язку із зазначеним просила визнати такі дії відповідача, що виразилися у ненаданні відповіді на її заяву від 13.12.2021, протиправними.

Також, внаслідок протиправних дій відповідача, що виразилися в порушенні порядку повірки водолічильника, безпідставного збільшення ціни послуги водопостачання та постійного ігнорування відповідачем її заяв з цього приводу, їй завдано моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Обгрунтовуючи розмір завданої моральної шкоди позивач посилалась на те, що в результаті зазначених дій та бездіяльності відповідача вона зазнала душевних страждань у вигляді переживань, відчуття обуреності та несправедливості, зневіри в людях та працівниках комерційних структур, неможливості в повній мірі спілкуватися з рідними у вихідні дні у зв`язку з самостійною підготовкою заяв про захист своїх порушених прав, що потребувало значної кількості часу. Також у неї почастішали головний біль, біль в очах та загострилися хронічні захворювання.

Посилаючись на зазначені обставини, просила: визнати протиправними дії ОКВП «Дніпро-Кіровоград» щодо розрахунку спожитого обсягу послуги водопостачання за період вересень-листопада 2021 року, а також ненадання відповіді на її заяву про перерахунок вартості; зобов`язати ОКВП «Дніпро-Кіровоград» здійснити перерахунок спожитого нею обсягу послуг водопостачання за період вересня-листопада 2021 року шляхом визначення, що 30.11.2021 заборгованість за послугу водопостачання становила 172, 75 грн. та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 про перерахунок вартості послуги водопостачання за період її ненадання від 13.12.2021. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказувала, що не згодна з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та розподілу судових витрат.

Зокрема зазначала, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, а саме що, вона за період з 01.01.2021 до 19.10.2021 фактично спожила 102 куб.м. (902-800), а не 112. Вважає, що відповідач помилково двічі облікував 10 куб.м. за грудень 2020 року та в якості перерахунку за січень 2021 року, внаслідок чого і виник завищений розмір заборгованості, який за її підрахунками станом на 30.11.2021 складає 95,23 грн.

Також суд першої інстанції визнав обставини щодо відсутності між сторонами письмового договору, розміру середнього споживання ОСОБА_1 води з жовтня 2020 року до жовтня 2021 року та неврахування 2 куб.м., що були використані для повірки лічильника в загальну заборгованість позивача за відсутності належних та допустимих доказів, а тому дані обставини є не доведеними.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про порушення строків передачі позивачем показників споживання води по її лічильнику у спірних правовідносинах, що призвело до нарахування у відповідності до вимог законодавства за середньодобовим споживанням нею питної води за попередні 12 місяців, правильності здійсненого відповідачем обрахунку заборгованості позивача та відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме не застосував норми частини 3 статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», ст.ст. 611, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 360/723/16-ц та від 11.12.2019 в справі № 274/1052/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц.

Просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, визнати протиправними дії ОКВП «Дніпро-Кіровоград» щодо розрахунку спожитого нею обсягу послуги водопостачання за період серпня-листопада 2021 року та визначення її заборгованості станом на 30.11.2021 року за послугу водопостачання у розмірі 95,23 грн., зобов`язати ОКВП «Дніпро-Кіровоград» здійснити перерахунок спожитого обсягу послуги водопостачання за період серпня-листопада 2021 року з урахуванням того, що заборгованість становить 95,23 грн., стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 7000 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 800 грн. та стягнути з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в дохід держави 3969,60 грн. судового збору .

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги, викладені в ній, не відповідають чинному законодавству.

Вказував, що судом першої інстанції встановлено, що Позивачем порушувалися строки передачі показників споживання води по лічильнику, що призвело до здійснення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» нарахування середньодобового споживання відповідної послуги за попередні 12 місяців.

Посилаючись на п. 20 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 05.07.2019 р. № 690 зазначав, що на час відсутності вузла обліку у зв`язку з проведенням повірки (ремонту) для цілей розподільного обліку або ненаданні показників засобів обліку води - приймається середньодобове споживання таким споживачем питної води за попередні 12 місяців (якщо попередніх місяців нараховується менш як 12, за фактичний час споживання послуги, але не менш як 15 діб).

Зауважив, що при цьому позивачем проведено некоректний розрахунок заборгованості вказаної в апеляційній скарзі. Як вбачається з доданого розрахунку ОСОБА_1 обліковим періодом боргу зазначено січень-грудень 2021 рік, при цьому в апеляційній скарзі позивач посилається на період з грудня 2020 року по листопад 2021, що є неправильним розрахунком спожитих кубів та виниклого боргу, що не відповідає дійсності.

Також, представник відповідача зазначив, що доводи апеляційної скарги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та безпідставними.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

Судом встановлено, що позивачка є споживачем послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» у її житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Письмовий Договір про надання послуг з централізованого водопостачання на об`єкт, за яким надаються послуги: АДРЕСА_1 , між сторонами не укладався, позивачка користувалася зазначеними послугами, виходячи із наданих послуг і оплачувала отримані послуги відповідно до діючих тарифів.

Як встановлено з акту № 06 про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 19.10.2021, представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 19.10.2021 в присутності позивачки за адресою її місця проживання: АДРЕСА_1 , здійснено демонтаж засобу вимірювальної техніки ЛК-1.5 3022353 для проведення періодичної повірки. Засіб вимірювальної техніки 19.10.2021 було розпломбовано, показання лічильника на час розпломбування становило 902. Дата монтажу засобу вимірювальної техніки після проведення періодичної повірки у акті визначена 26.10.2021.

На час проведення періодичної повірки цього засобу вимірювальної техніки виконавцем тимчасовий засіб вимірювальної техніки встановлено не було, натомість здійснено «вставку».

Разом з цим, монтаж засобу вимірювальної техніки позивачки після проведення періодичної повірки був здійснений більше ніж як через 30 днів, що підтверджується актом № 06 про монтаж засобу вимірювальної техніки від 23.11.2021. Засіб вимірювальної техніки опломбовано 23.11.2021, показання лічильника на час опломбування становили 904.

Таким чином, у період з 19.10.2021 до 23.11.2021 засіб вимірювальної техніки в будинку позивачки був відсутній у зв`язку з проведенням періодичної повірки.

В ході розгляду справи судом встановлено, що у зв`язку з нездійсненням відповідачем у встановлений термін державної повірки лічильника води, нарахування з 19.10.2021 до 23.11.2021 позивачці здійснювалися у відповідності до вимог законодавства за середньодобовим споживанням нею питної води за попередні 12 місяців.

З наданої представником відповідача довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку позивачки, а також наданих позивачкою відповідних довідок убачається, що середнє споживання ОСОБА_1 води з жовтня 2020 року до жовтня 2021 року становить 10м?.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Сторони, які були належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибули, надавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду в частині визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання відповіді ОСОБА_1 на її заяву від 13.12.2021 сторонами не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій ОКВП «Дніпро-Кіровоград» щодо розрахунку спожитого позивачем обсягу послуги водопостачання та зобов`язання здійснити перерахунок, суд дійшов висновку, що позивачкою, як споживачем послуг, порушувалися строки передачі показників споживання води по її лічильнику, що призвело до здійснення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» нарахування середньодобового споживання відповідної послуги за попередні 12 місяців. Разом з цим, після надання позивачкою таких показань, у серпні, вересні, жовтні 2021 року здійснювався перерахунок за надані їй послуги. Крім того, станом на початок 2021 року у позивачки наявна заборгованість за надані послуги, яка не була нею сплачена до монтажу лічильника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2189-VIII).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За частиною першою статті 10 Закону № 2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Пунктами 9, 30, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (які діяли на час виникнення спірних правовідносин та втратили чинність 02.02.2022) передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Згідно зі статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктом 8 Правил № 630 передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 №474. Цей Порядок визначає процедуру подання на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиту теплову енергію і воду (далі - засоби вимірювальної техніки), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно з п.9 вказаного Порядку від 08.07.2015 № 474 демонтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 2.

Згідно акту № 06 про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 19.10.2021, представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 19.10.2021 в присутності позивачки за адресою її місця проживання: АДРЕСА_1 , здійснено демонтаж засобу вимірювальної техніки ЛК-1.5 3022353 для проведення періодичної повірки. Засіб вимірювальної техніки 19.10.2021 було розпломбовано, показання лічильника на час розпломбування становило 902.

З довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку позивачки, наданої представником відповідача, вбачається, що 2 м?, які були використані для повірки лічильника, в загальну заборгованість позивачки враховані не були, розрахунок був здійснений по показникам до демонтажу 902, а потім розпочалися з показника - 904.

Тому, доводи позивачки про те, що відповідачем ураховано вартість зазначених 2 м3 води до суми заборгованості є безпідставними.

Також, судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено, що станом на січень 2021 року заборгованість позивачки становила 120 грн. 04 коп. За період з січня 2021 до вересня 2021 позивачці нараховано 93,167 м?. За жовтень 2021 року нараховано 10,312 м?, листопад 2021 року 9,289 м?. За період з січня 2021 року до жовтня 2021 року позивачкою за спожиту воду сплачено 2535 грн. 28 коп. На кінець листопада заборгованість позивачки складала 639 грн. 87 коп.

Ураховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити з 19.10.2021 до 23.11.2021 перерахунок оплати вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 заявляла вимогу про стягнення моральної шкоди.

Згідно із частинами першою-другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, позивачка не надала доказів на підтвердження факту завдання їй моральної шкоди, тому підстави для задоволення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди відсутні.

Відтак, доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції не спростовують висновків суду.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, згідно ст. 375 ЦПК України підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко