Провадження № 2/369/2685/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27.07.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 369/16225/21 за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Білогородської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (раніше ОСОБА_3 ).

Позивачка вказує, що зазначений будинок належав ОСОБА_2 на праві власності, свідоцтво про правовласності від 03.03.1978 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом 03.03.1978 року. Одночасно наголосивши, що право власності ОСОБА_2 на вище вказане нерухоме майно обуло зареєстроване в Києво Святошинському бюро технічної інвентаризації про що було видано витяг №4221227 від 22.07.2004 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

ОСОБА_1 у поданому позові зазначає, що на випадок своєї смерті її мати ОСОБА_2 залишила заповіт, який посвідчено 19.09.2006 року секретарем Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Вовк Т. М. за р. №70, а саме: житлову кімнату площею 13.0 кв.м., житлову кімнату площею 12.6 кв. м. веранду площею 11.5 кв. м., кухню площею 8.4 кв.м. які є частиною житлового будинку АДРЕСА_2 . 04.09.2015 року Позивачка до звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою № 1173 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . 06.07.2018 року Позивачка отримала наручно від державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 1828/02-31 від 06.07.2018 року та зазначила, що у даній постанові державний нотаріус Панікар В.М. відмовила у видачі Позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 19.09.2006 року секретарем Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Вовк Т. М. за р. № 70 у зв`язку із неможливістю встановити у заповіті про який саме житловий будинок йдеться (його адресу), а також, які саме його частки спадкують спадкоємці за вказаним заповітом - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Крім того у своєму позові Позивачка наголошує на тому, що вона є рідною дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, а отже є спадкоємицею першої черги спадкування за законом.

На підставі вищенаведеного, позивачка просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності за законом на житловий будинок загальною площею 141,9 кв.м. житловою площею 55,3 кв. м., господарський блок (літера Д), погріб (під Д) за адресом АДРЕСА_1 .

25.11.2021 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

18.01.2022 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів по справі, а саме спадкової справи.

18.01.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання представника позивача задоволено та постановлено витребувати від Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Київської області завірену належним чином копію спадкової справи № 440/2015 після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.02.2022 року через канцелярію суду державним нотаріусом Панікар В. на виконання ухвали надано копію спадкової справи № 440/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на 18 аркушах.

02.06.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

27.07.2022 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Судом встановлено, що у віці 79 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.03.2015 року, видане виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, серія НОМЕР_1 .

З матеріалів спадкової справи № 440/2015 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , судом встановлено, що спадкоємцями ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_5 та ОСОБА_4 онук померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 19.09.1970 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 серія НОМЕР_3 від 05.11.1999 року, копією свідоцтва про одруження між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 № НОМЕР_4 від 27.09.2000 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_5 від 23.08.1957 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_6 від 18.09.2000 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини бо відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, який було посвідченого 19.09.2006 року секретарем Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Вовк Т. М. за р. № 70, слідує, що житлову кімнату площею 11,8 кв. м. та житлову кімнату площею 18.5 кв. м. померла ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_4 , який є її онуком, а житлову кімнату площею 13.0 кв.м., житлову кімнату площею 12.6 кв. м. веранду площею 11.5 кв. м., кухню площею 8.4 кв.м заповіла мені, ОСОБА_1 .

04.09.2015 року позивачка звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою № 1173 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

06.07.2018 року позивачка отримала наручно від державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 1828/02-31 від 06.07.2018 року.

У даній постанові державний нотаріус Панікар В.М. зазначила про неможливість видачі Позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 19.09.2006 року секретарем Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Вовк Т. М. за р. № 70 у зв`язку із неможливістю встановити у заповіті про який саме житловий будинок йдеться (його адресу), а також, які саме його частки спадкують спадкоємці за вказаним заповітом - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Одночасно із цим державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М було видано позивачці Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованим у реєстрі № 1-1918 від 06.07.2018 року відповідно до якого Позивачка стала спадкоємицею земельної ділянки площею 0,2540 га з кадастровим номером :01:049:5035, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Відповідно із наданих доказів по справі суд дійшов до висновку, що це саме та ділянка, на житловий будинок право власності на який позивачка просить визнати у своєму позові.

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що 04.09.2015 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла заява № 1171 про прийняття спадщини від онука померлої ОСОБА_4 , який також отримав від державного нотаріуса про Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у даній постанові державний нотаріус Панікар В.М. зазначила про неможливість видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 19.09.2006 року секретарем Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Вовк Т. М. за р. № 70 у зв`язку із неможливістю встановити у заповіті про який саме житловий будинок йдеться (його адресу), а також, які саме його частки спадкують спадкоємці за вказаним заповітом - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Крім того у матеріалах спадкової справи № 440/2015 міститься заява № 1174 від 04.09.2015 року ОСОБА_5 іншої дочки померлої ОСОБА_2 , яка своєю заявою, відмовляється від отримання свідоцтва про право власності на обов`язкову частку у спадщині на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, у зв`язку з відмовою нотаріуса оформити Позивачці спадщину на будинок за заповітом посвідченим 19.09.2006 році секретарем Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Вовк Т. М. за р. № 70 через неналежне оформлення заповіту, успадкування майна повинне відбутись за законом згідно приписів ст. 1278 ЦК України, згідно з якою частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Тобто спадкоємцями першої черги, є діти померлої ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , але враховуючи заяву ОСОБА_5 , яку вона подала до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву №1174 про відмову від прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті матері, ОСОБА_2 , на користь, позивачки ОСОБА_1 , та про відмову від отримання свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині на житловий будинок АДРЕСА_3 єдиною спадкоємицею за законом є позивачка ОСОБА_1 .

Крім того, суд дослідивши матеріали справи встановив, що відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської ради Київської області від 13.03.2018 року №354, слідує, що спадкодавець - ОСОБА_2 за результатом інвентаризації будинку станом на 23.02.2018 рік мала у власності житловий будинок загальною площею 141,9 кв.м., яка є більшою від площі вказаної у заповіті посвідченому 19.09.2006 року секретарем Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Вовк Т. М. за р. № 70.

Також у матеріалах справи міститься лист від Білогородської сільської ради від 27.07.21 року №1254/02-26 та копію рішення Виконавчого комітету Білогородської сільської ради №32/5 від 01.04.2009 року, яким за заявою ОСОБА_2 було узаконено самовільно побудовану прибудову до житлового будинку з переобладнанням будинку з одноквартирного на двоквартирний шляхом включення до складу одноквартирного будинку самовільно побудовану прибудову розміром 10,45 х 8,3 та побудоване господарське приміщення на два поверхи з розташуванням гаража та літньої кухні розміром 7,00 х10,00 м по АДРЕСА_3 .

У матеріалах справи міститься виготовлений 12.06.2021 року Київським міським бюро технічної інвентаризації технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 у якому також у якому міститься план та експікація приміщень вказаного будинку загальною площею 141,9 кв.м.

Таким чином на час відкриття спадщини, 21.03.2015 року, спадкове майно (будинок) становив значну більшу площу ніж була вказана у заповіті та включало площу будинку, яку спадкодавець не включив у заповіт.

Згідно приписів статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1216 ЦК України встановлює, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно приписів статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Стаття 1261 ЦК України унормовує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, судом встановлено, що нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, що свідчить про порушення прав позивачки, у зв`язку з чим таке право підлягає захисту у судовому порядку.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 , тобто є спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, та яка вчасно звернулась до нотаріуса із заявою на прийняття спадщини, тому в силу статей 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України майно, яке входить до складу спадщини, належить їй з часу відкриття спадщини, враховуючи нотаріально посвідченої заяви №1174 іншої дочки ОСОБА_5 , померлої ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті матері, ОСОБА_2 , на користь, Позивачки ОСОБА_1 , та про відмову від отримання свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині на житловий будинок АДРЕСА_3 єдиною спадкоємицею першої черги за законом є Позивачка ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_7 , права власності шляхом спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 141,9 кв.м. житловою площею 55,3 кв. м., господарський блок (літера Д), погріб (під Д) за адресою АДРЕСА_3 .

Керуючись ст. ст. 23, 328, 392, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296-1298 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 141,9 кв.м. житловою площею 55,3 кв. м., господарський блок (літера Д), погріб (під Д) за адресою АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Білогородська сільська рада, , 08140, Київська область, Бучанський район (Києво-Святошинський район), село Білогородка, вулиця Володимирська, будинок, 33.

Повний текст рішення складено 04.08.2022 року.

Суддя А.В. Янченко