Справа № 177/1601/21
Провадження № 2/177/186/22
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

15 квітня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши який пред`явив вимоги виключно до ОСОБА_2 та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинені в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальні збитки в сумі 194375,47 грн., 3500 грн. вартість експертного транспортно-товарознавчого дослідження та 1500 грн. за послуги евакуатора, а всього 199375,47 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 10.04.2021 о 21:00 год, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volvo FH», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Schwarzmuller SPA-3E», рухаючись по проїзній частині автодороги Н-11 з боку м. Кривий Ріг в напрямку с. Лісопитомник в Криворізькому районі Дніпропетровської області, допустив наїзд на нерухомий автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , після чого в некерованому стані автомобіль «Ford Fusion» по інерції виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Ford Granda», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали легкі тілесні ушкодження.

Кримінальне провадження за фактом даної ДТП закрито, у зв`язку з відстаністю в діях ОСОБА_2 складу злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.07.2021 по справі № 307/2396/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, звернувся до судового експерта Рейнюк О.В., яким визначено, що сума матеріального збитку заподіяного в результаті ДТП власнику автомобілю Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 321775,47 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон» на суму 130000 грн. за полісом № АР/1208074, яке здійснило виплату страхового відшкодування за майнову шкоду в розмірі 127400 грн., за вирахування суми франшизи 2600 грн., та 5136,50 грн. за шкоду завдану здоров`ю.

У зв`язку з чим позивач вважав за необхідне решту суми матеріальної шкоди завданої ДТП в сумі 194375,47 грн. стягнути з ОСОБА_2 як безпосереднього винуватця ДТП, крім цього вважав за необхідне стягнути з нього витрати на послуги евакуатора 1500 грн. та витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження в сумі 3500 грн.

Позивач та його представник будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 69), будучи обізнаним про існування в провадженні суду справи за позовом до нього, в судове засідання повторно не з`явився та перестав отримувати судові повістки про виклик до суду (а.с. 121-123, 128, 129), що свідчить про ухилення від явки до суду та перешкоджання розгляду справи в розумний строк. Відзиву ОСОБА_2 не подав.

Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2021 о 21:00 год в с. Лісопитомник Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volvo FH», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на нерухомий автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , після чого в некерованому стані автомобіль «Ford Fusion» по інерції виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Ford Granda», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали легкі тілесні ушкодження, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 31.05.2021, згідно якої в діях ОСОБА_2 відсутній склад злочину передбаченого ст. 286 КК України, а також постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.07.2021 у справі № 307/2396/21, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, за вказаних обставин, з накладенням адміністративного стягнення (а.с. 9-11, 12).

З метою транспортування автомобілю «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 з місця ДТП, ОСОБА_1 скористався послугами евакуатора ФОП ОСОБА_4 , сплативши 1500 грн., що підтверджено актом наданих послуг № 310 від 10.04.2021 (а.с. 14).

З метою визначення розміру матеріальних збитків завданих пошкодженням транспортного засобу в результаті ДТП, ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Рейнюк О.В., сплативши за складення висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 175/21 від 14.10.2021 3500 грн., що підтверджено копією договору та квитанції (а.с. 19-21).

Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 175/21 від 14.10.2021, вартість відновлювального ремонту автомобілю «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП складає 1555112,95 грн, а ринкова вартість даного автомобілю складає 321775,47 грн., у зв`язку з чим визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля ««Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 321775,47 грн (а.с. 22-65).

В момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон» за полісом № АР/1208074, яке виплатило позивачу страхове відшкодування в межах суми ліміту за вирахуванням франшизи, що відповідно до поліса складала 2600 грн., сплативши йому 127400 грн. (130000 грн. - 2600 грн). в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу та 5136,50 грн. у рахунок відшкодування шкоди завданої здоров`ю, про що вказував позивач, підтверджував у відзиві на позов ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» (за вимогами до зміни позовних вимог), а також підтверджується копією поліса (а.с. 102), копією звіту про стан рахунку за період з 10.09.2021 по 17.09.2021, в якому відображено надходженням сум страхового відшкодування (90000 грн. + 27000 грн. + 10400 грн. + 5136,50 грн.) (а.с. 15-17), а також листом страхової компанії з зазначенням суми виплаченого страхового відшкодування (а.с. 18).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28, 29 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, серед іншого, шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, відповідно до ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Ураховуючи, що сума матеріальних збитків завданих позивачу пошкодженням його транспортного засобу склала 321775,47 грн., страховик ОСОБА_2 відшкодував позивачу суму страхового відшкодування в межах суми ліміту за вирахуванням франшизи - 127400 грн., тому суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_2 як винуватець ДТП зобов`язаний сплатити потерпілому ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка складає 194375,47 грн. (321775,47 грн. - 127400 грн.), а також збитки пов`язані з евакуацією транспортного засобу 1500 грн. та витрати на проведення експертного дослідження 3500 грн., а всього стягнути 199375,47 грн.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 1993,76 гривень (а.с. 5).

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 199375 (сто дев`яносто дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 47 копійок, в рахунок відшкодування збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 1993 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто три) грн. 76 копійок, в рахунок відшкодування судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк