Постанова

Іменем України

28 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 760/9127/20-ц

провадження № 61-18189св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_19 та малолітньої ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_56 та неповнолітньої ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 ,

відповідач - Приватнеакціонерне товариство «Трест «Київміськбуд-2»,

треті особи: Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація, Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація (Служба у справах дітей), Київська міська державна адміністрація, Акціонерне товариство «Київгаз», Приватне акціонерне товариство «ДЕТЕК» «Київські електромережі», Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» на постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Саліхова В. В., Шахової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів попередніх інстанцій

У квітні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_19 та малолітньої ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_28 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_43 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_56 та неповнолітньої ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 звернулися до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» (далі - ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2»), треті особи: Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація Служба у справах дітей, Київська міська державна адміністрація (далі - КМДА), Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація (далі - Соломянська РДА), Акціонернетовариство «Київгаз» (далі - АТ «Київгаз»), Приватне акціонерне товариство «ДЕТЕК» «Київські електромережі» (далі - ПАТ «ДЕТЕК» «Київські електромережі»), Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго»), про усунення перешкод у користуванні житлом, зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони є мешканцями гуртожитку, розташованого на АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» (у процесі корпоратизації державних підприємств Української РСР гуртожиток увійшов до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» (далі - ВАТ «Трест «Київміськбуд-2», підприємство), правонаступником якого є ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2».

Вони перебували у трудових відносинах з ВАТ «Трест «Київміськбуд-2»), у зв`язку з чим були вселені до належного підприємству гуртожитку на підставі ордерів на вселення до гуртожитку ліжкового типу.

Наказом ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» від 01 червня 2018 року № 40 повідомлено мешканців про виведення будівлі з експлуатації з 17 серпня 2018 року у зв`язку з незадовільним станом будівлі гуртожитку та розроблено комплекс пов`язаних із цим заходів.

Наказом ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» від 20 серпня 2018 року № 53 будівлю гуртожитку виведено з експлуатації. Починаючи з 17 серпня 2018 року будівлю гуртожитку, за заявами ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», відключено від зовнішніх мереж постачання гарячої води, теплопостачання, електропостачання та газопостачання.

Вважають, що надання комунальних послуг є обов`язком відповідача, а відсутність у нього об`єднаної диспетчерської служби не звільняє його від обов`язку утримувати будинок у належному санітарно-технічному стані. Їх неодноразові звернення про поновлення надання житлово-комунальних послуг та проведення необхідного поточного ремонту будівлі гуртожитку відповідач проігнорував.

З урахуванням викладеного, позивачі просили усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом зобов`язання ПрАТ «Трест Київміськбуд-2» поновити електропостачання, газопостачання, теплопостачання, водопостачання, водовідведення до будинку (гуртожитку) АДРЕСА_1 і допустити у цій частині негайне виконання рішення суду; зобов`язати ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», як власника будівлі гуртожитку, розташованого на АДРЕСА_1 , здійснити поточний ремонт належного йому на праві приватної власності вказаного нерухомого майна без виселення мешканців будинку.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року у складі судді Українця В. В., у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» не є виконавцем комунальної послуги, тобто суб`єктом господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. За таких обставин, ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» не наділено повноваженнями стосовно припинення чи поновлення постачання житлово-комунальних послуг до гуртожитку та не має технічної можливості вчиняти такі дії.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року в частині відмови в позові про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зобов`язання відповідача поновити електропостачання, газопостачання, теплопостачання, водопостачання, водовідведення до будівлі гуртожитку скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову про часткове задоволення позову. Усунуто перешкоди у користуванні житлом шляхом зобов`язання ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» поновити електропостачання, газопостачання, теплопостачання, водопостачання, водовідведення до будинку (гуртожитку) АДРЕСА_1 .

У задоволенні позову в частині зобов`язання ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» як власника будівлі гуртожитку на АДРЕСА_1 здійснити поточний ремонт належного йому на праві власності нерухомого майна без виселення мешканців будинку відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачі не надали доказів на підтвердження доводів про те, що приміщення гуртожитку потребує саме поточного ремонту.

При цьому, оскільки ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» є власником та балансоутримувачем гуртожитку, то відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 10 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 (далі - Примірне положення) товариство наділене повноваженнями щодо припинення надання комунальних послуг та їх поновлення шляхом укладення договорів із виконавцями житлово-комунальних послуг.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У листопаді 2021 року ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021року, в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених вимог та залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі вказує на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 216/181/16-ц, Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 296/1543/17-ц, від 29 липня 2021 року у справі № 203/982/18, від 05 серпня 2020 року у справі № 438/887/16-ц, від 05 квітня 2021 року у справі № 754/856/19, від 03 листопада 2021 року у справі № 697/2217/19.

Крім того, у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) як на підставу касаційного оскарження судового рішення. Зокрема, заявник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень статей 1-1, 11 Закону України «Про забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків», пунктів 7-9 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498, статті 39-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у подібних правовідносинах, що може бути самостійною підставою касаційного оскарження.

У січні 2022 року позивачі подали відзив на касаційну скаргу у якій вказали на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у суду були б достатні підстави дійти висновку, що гуртожиток є аварійним, оскільки для визнання гуртожитку таким, що перебуває у аварійному стані або в стані непридатному для проживання людей необхідно отримати відповідний висновок КМР, який останньою не складався. Фактично касаційна скарга ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» зводиться до суб`єктивного упередженого теоретичного аналізу чинних на сьогодні положень законодавства, у тому числі Житлового кодексу України, власної переоцінки доказів, та на неодноразовому наголошенні на тому факті, що скаржник є власником гуртожитку, тому вправі самостійно приймати рішення щодо визнання гуртожитку непридатним для проживання людей, які є на його думку є особами, які тимчасово користувалися відокремленою кімнатою у гуртожитку, і щодо яких суд не встановив законність їх проживання у цьому гуртожитку.

Законність користування кімнатами у гуртожитку не тільки ніколи не оспорювалося відповідачем, а і встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили. Відповідач не надав суду рішення КМР про визнання будівлі гуртожитку аварійною та непридатною для проживання, а отже посилання відповідача на технічні звіти, правильно визначені апеляційним судом як неналежні докази.

У січні 2022 року ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що позивачі не надали належних і допустимих доказів на підтвердження їх законного проживання у гуртожитку, договори на проживання ними не укладалися і від їх укладення вони відмовилися. Фактичне проживання позивачів у гуртожитку, не свідчить про дотримання ними правил вселення у гуртожиток та про набуття ними права користування кімнатами у гуртожитку (про обов`язковість дотримання визначеної законодавством процедури оформлення підстав проживання свідчить судова практика Верховного Суду постанова від 16 січня 2019 року справа № 199/10302/14-ц провадження № 61-20266св16). Судом першої інстанції у судовому рішенні встановлені обставини аварійності будівлі на підставі доказів наданих відповідачем, які не були спростовані у рішенні апеляційного суду. Суд апеляційної інстанції проігнорував факти, які свідчать, що поведінка позивачів є неналежною, суперечливою, такою, шо порушує права та інтереси відповідача та свідчить про зловживання правом і допустив порушення загальних засад цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність.

У лютому 2022 року позивачі подали пояснення на відповідь ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», у яких зазначили, що Верховний Суд, який розглядав справи про їхнє виселення з гуртожитку чітко вказав, що мешканців не може бути виселено без дотримання житлових прав, передбачених Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», оскільки відповідач отримав гуртожиток з комунальної власності у порядку корпоратизації - безкоштовно і зобов`язаний повернути його у комунальну власність, а не зруйнувати та побудувати на його місці багатоповерхівки.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 400 ЦПК України встановлено межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Так, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам процесуального закону щодо законності та обґрунтованості.

Оскільки постанова суду апеляційної інстанції оскаржується лише у частині задоволених вимог позивачів про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зобов`язання ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» поновити електропостачання, газопостачання, теплопостачання, водопостачання, водовідведення до будинку (гуртожитку) АДРЕСА_1 , Верховний Суд переглядає судове рішення лише в оскаржуваній частині.

Обставини, встановлені судами

Позивачі є мешканцями гуртожитку, розташованого на АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2».

До складу майна ВАТ «Трест «Київміськбуд-2» гуртожиток передано у 1996 році згідно з наказом Фонду державного майна України від 11 червня 1996 року № 673, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 05 серпня 1996 року № 1239 та наказом РВ Фонду державного майна України від 14 жовтня 1996 року № 1945.

Позивачі перебували у трудових відносинах з ВАТ «Трест «Київміськбуд-2», у зв`язку з чим вселені до належного підприємству гуртожитку на підставі ордерів.

Наказом ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» від 01 червня 2018 року № 40 мешканців повідомлено про виведення з 17 серпня 2018 року будівлі гуртожитку з експлуатації у зв`язку з її незадовільним станом та розроблено комплекс пов`язаних з цим заходів.

Наказом ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» від 20 серпня 2018 року № 53 виведено з експлуатації будівлю гуртожитку. Із серпня 2018 року ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» почало відключати будівлю гуртожитку від зовнішніх мереж постачання гарячої води, теплопостачання, електропостачання та газопостачання.

У вересні 2018 року (лист № 0839) ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» як власник будівлі гуртожитку на АДРЕСА_1 звернулось до КП «Київтеплоенерго» та повідомило, що у зв`язку з виведенням будівлі гуртожитку з експлуатації через її аварійний стан договір на постачання теплової енергії до цієї будівлі укладатись не буде.

Договір на постачання теплової енергії та гаряче водопостачання будівлі гуртожитку на АДРЕСА_1 , укладений між КП «Київтеплоенерго» та ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», припинив свою дію 18 жовтня 2018 року, а новий не укладався (відповідь ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» на адвокатський запит).

Листом від 25 квітня 2019 року № 551 ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» звернулось до ПАТ «Київгаз» з проханням припинити газопостачання до будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення можливості розпочати підготовчі роботи з реконструкції аварійної будівлі. При цьому товариство посилалось на акт перевірки вентиляційних каналів від 24 квітня 2019 року № 804.19 про попередження про заборону користування газовими приладами.

25 червня 2019 року, після виявлення пошкоджень різьбових з`єднань на газових трубах внутрішнього газопостачання, будівлю гуртожитку відключено від газопостачання (лист АТ «Київгаз»).

Листом від 20 червня 2019 року № 475 ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» звернулось до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», в якому просило призупинити дію договору від 28 грудня 2018 року № 72317 на постачання електричної енергії.

25 червня 2019 року на підставі вказаного листа постачання електричної енергії припинено, про що складено акт від 26 червня 2019 року № .

Відомостей про припинення водопостачання та водовідведення матеріали справи не містять.

Відповідно до висновку, складеного за результатами обстеження технічного стану будівельних конструкцій приміщення на АДРЕСА_2 , вказане житлове приміщення в цілому визнане не придатним до нормальної експлуатації та таким, що потребує проведення відновлювальних робіт у вигляді капітального ремонту.

Згідно зі звітом за результатами моніторингу технічного стану будівельних конструкцій будівлі на АДРЕСА_1 від 30 березня 2017 року, рекомендується виконати реконструкцію вказаної будівлі з усуненням існуючих пошкоджень, оскільки їх подальший розвиток може призвести до руйнування несучих будівельних конструкцій будівлі

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частин першої, четвертої статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 01 грудня 1991 року) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти (крім гуртожитків, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які проживають у гуртожитках, віднесених до недержавного житлового фонду (які перебувають у власності чи управлінні, чи у повному господарському віданні відповідних державних чи комунальних підприємств, установ, організацій, а також підприємств та організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації колишніх державних та комунальних підприємств, у тому числі тих, яким ці гуртожитки були передані до статутних капіталів чи фондів або були відчужені в інший спосіб, крім організацій, створених органами державної влади, органами місцевого самоврядування для управління житловим фондом) та призначених для проживання працівників (членів їхніх сімей), які не мають можливості самостійно придбати чи побудувати власне житло, якщо такі гуртожитки не передаються їх власниками у власність територіальних громад, мають право подальшого проживання у таких гуртожитках до вирішення їхньої житлової проблеми щодо забезпечення їх житлом.

Учасниками відносин, що виникають з приводу створення, надання і споживання житлово-комунальних послуг є власник та/або балансоутримувач будинку, виконавець, виробник і споживач житлово-комунальних послуг.

При цьому власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (стаття 1 Закону).

Згідно з статтею 13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до пункту 10 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498, наймачі жилої площі в гуртожитку та члени їх сімей, які проживають разом з ними, мають право на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» є власником гуртожитку на АДРЕСА_1 , є виконавцем з надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічного обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, паспортне обслуговування, надання довідок за формою № 3 та № 4 тощо, і саме за його зверненнями до АТ «Київгаз», ПрАТ «ДЕТЕК «Київські електромережі», КП «Київтеплоенерго» відбулося відключення гуртожитку від постачання житлово-комунальних послуг, суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов обґрунтованого висновку про усунення позивачам перешкод у користуванні житлом шляхом зобов`язання ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» поновити електропостачання, газопостачання, теплопостачання, водопостачання, водовідведення до гуртожитку.

Твердження заявника про те, що гуртожиток перебуває в аварійному стані непридатному для проживання людей, у зв`язку з чим ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» правомірно припинив усі договори з виконавцями комунальних послуг, Верховний Суд не вважає таким, що є необґрунтованим з огляду на таке.

За правилом статті 20 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»рішення про визнання гуртожитку аварійним чи непридатним для проживання людей приймається виконавчим органом відповідної місцевої ради на підставі обстеження в установленому чинним законодавством порядку стану гуртожитку (цілісного майнового комплексу чи його відокремленої частини) з наступним затвердженням сесією цієї ради.

Тобто, єдиною належною та допустимою підставою віднесення будинку до такого, що перебуває в аварійному стані, може бути рішення виконавчого органу відповідної місцевої ради, прийнятого на підставі обстеження в установленому чинним законодавством порядку стану гуртожитку (цілісного майнового комплексу чи його відокремленої частини), з наступним затвердженням сесією цієї ради.

ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» не зазначено та не надано, а судами під час розгляду справи не встановлено існування відповідного рішення компетентного органу про визнання гуртожитку на АДРЕСА_1 таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей.

Таким чином, ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» як власник будівлі не уповноважений самостійно приймати рішення щодо придатності будівлі гуртожитку та його аварійності та на цій підставі припиняти угоди з виробниками комунальних послуг, оскільки це порушує права мешканців гуртожитку.

Також у касаційній скарзі заявник вказує на відсутність у ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» як власника гуртожитку необхідності в отриманні комунальних послуг від виробників.

Такі доводи заявника суперечать пункту 10 Примірного положення про користування гуртожитками, за яким ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» зобов`язане забезпечити мешканців гуртожитку житлово-комунальними послугами належної якості згідно із законодавством.

У матеріалах справи відсутні докази несплати позивачами отриманих житлово-комунальних послуг, що свідчить про незаконність дій ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» щодо відмови у забезпеченні будівлі гуртожитку такими послугами.

Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для прийняття рішення власником гуртожитку про відмову від надання виробниками житлово-комунальних послуг.

Верховний Суд враховує, що ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» як власник гуртожитку наділений правом відмовитися від забезпечення будівлі гуртожитку комунальними послугами.

Разом з тим, частиною другою статті 13 ЦК України встановлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які б могли порушити права інших осіб.

З огляду на те, що у гуртожитку на достатніх правових підставах проживають позивачі, що підтверджено численними судовими рішеннями, а сама будівля гуртожитку у встановленому законом порядку не визнана аварійною, тому відмова ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» від забезпечення будівлі гуртожитку комунальними послугами є такою, що шкодить правам позивачів, а тому є незаконною.

З цих же підстав Верховний Суд відхиляє доводи заявника про те, що рішення суду апеляційної інстанції про зобов`язання ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» поновити електропостачання, газопостачання, теплопостачання, водопостачання, водовідведення до гуртожитку, є примусом власника гуртожитку до дій проти його волі.

ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» як власник гуртожитку має зобов`язання перед особами, які на належних правових підставах проживають у цьому гуртожитку, забезпечити надання їм комунальних послуг. Позивачі не є власниками кімнат у гуртожитку, а тому вони в силу вимог закону самостійно не можуть здійснювати прямі розрахунки за отримані комунальні послуги з їх виробниками.

Крім цього, заявник вказує на те, що позивачі брали неефективний спосіб захисту своїх прав, з огляду на те, що ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» не наділене повноваженнями стосовно припинення чи поновлення постачання житлово-комунальних послуг до гуртожитку та не має технічної можливості вчиняти такі дії.

Верховний Суд відхиляє такі доводи заявника, оскільки саме ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» стало ініціатором припинення постачання комунальних послуг до гуртожитку, а тому товариство не позбавлено можливості відповідно до закону поновити постачання житлово-комунальних послуг до гуртожитку у той самий спосіб, за яким їх постачання було припинено.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 216/181/16-ц, Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 296/1543/17-ц, від 29 липня 2021 року у справі № 203/982/18, від 05 серпня 2020 року у справі № 438/887/16-ц, від 05 квітня 2021 року у справі № 754/856/19, від 03 листопада 2021 року у справі № 697/2217/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 216/181/16-ц сформульовано висновок про те, що договір на надання житлово-комунальних послуг може укладатися як з власником нерухомого майна, так і з іншою особою, зокрема яка користується об`єктом нерухомого майна й отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб (фізична особа, фізична особа-підприємець, юридична особа).

Залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції у справі № 296/1543/17-ц, Верховний Суд погодився з висновками про те, що суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши, що спірний договір між сторонами у справі не укладався та ураховуючи те, що сторонами у справі було визнано, що нарахування плати за газ здійснювалося постачальником за фактичним його використанням, обґрунтовано вважав відсутніми підстави для визнання такого договору недійсним.

Залишаючи без змін судові рішення попередніх інстанцій, Верховний Суд у постанові від 29 липня 2021 року у справі № 203/982/18 погодився з висновками про відсутність підстав для припинення правовідносин, що виникли між ним та ПрАТ «НВО «Созидатель» на підставі договору про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо укладення ОСББ «Дніпровський-10» договорів на постачання електроенергії, які б стали підставами для припинення ПрАТ «НВО «Созидатель» забезпечення будинку електричною енергією.

У постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 438/887/16-ц Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про зобов`язання Виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області надати сім`ї жиле приміщення з фонду житла для тимчасового проживання, що відповідає санітарним та технічним вимогам за нормами жилої площі, встановленими для проживання громадян у гуртожитках до приведення квартири до стану, що відповідає вимогам статті 50 ЖК УРСРта привести квартиру до стану, що відповідає вимогам статті 50 ЖК УРСР, відновивши житлові права, оскільки будинок, в якому розташована квартира позивачів та, який належить до житлового фонду Бориславської міської ради в особі її виконавчого комітету, тобто є комунальною власністю, фактично непридатний для проживання, при цьому відповідач не навів жодних доводів чи доказів того, що такий стан будинку чи квартири позивачів викликаний їх діями.

У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 754/856/19 сформульовано висновок про те, що відповідачами не порушувалось право позивача на отримання житла не меншою житловою площею ніж передбачено нормами житлового законодавства у зв`язку із неможливістю подальшого проживання в квартирі, а навпаки нею та членами її сім`ї було самостійно прийнято рішення про відмову від запропонованих варіантів житлових приміщень. Позивачем суду не надано відповідних доказів, що квартира визнавалась аварійною, непридатною для проживання, або такою, що не відповідає чинним санітарно-технічним вимогам у встановленому законом порядку. Позивач на безоплатній основі набула квартиру за договором дарування, на квартирному обліку щодо поліпшення житлових умов не перебуває, порушення прав позивача не встановлено.

Залишаючи без змін судові рішення попередніх інстанцій, Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 697/2217/19 погодився з висновками про відмову в задоволенні вимог про зобов`язання відповідача припинити дії з надання послуг із централізованого теплопостачання, оскільки позивач не надав суду докази того, що половина квартир та нежитлових приміщень будинку відключена від мережі централізованого опалення та існує рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на відключення від зазначених мереж належної йому квартири.

Верховний Суд вкотре звертає увагу на те, що під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

Зазначені висновки Верховного Суду не підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі, оскільки у цих постановах та у справі, яка переглядається, є відмінними підстави та предмет спору, різняться й встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин.

Підсумовуючи, Верховний Суд наголошує на тому, що мотиви, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, зокрема невідповідність висновків суду апеляційної інстанції правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 216/181/16-ц, Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 296/1543/17-ц, від 29 липня 2021 року у справі № 203/982/18, від 05 серпня 2020 року у справі № 438/887/16-ц, від 05 квітня 2021 року у справі № 754/856/19, від 03 листопада 2021 року у справі № 697/2217/19, не знайшли свого підтвердження.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що переглядається, судове рішення відповідає вимогам вмотивованості.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Враховуючи, що Верховний Суд розглянув справу у попередньому судовому засіданні та дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення касаційної скарги, тому відсутні підстави для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення за клопотанням сторони відповдача.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний