Справа № 331/835/22
Провадження № 2/331/1102/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до КП «Водоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При вирішенні інших трудових спорів підлягає сплаті судовий збір за ставкою, визначеною у п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

За змістом позовної заяви та наведених ОСОБА_1 мотивів, останньою оспорюється наказ про відсторонення від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, оскільки позивач не звільнена, а лише відсторонена. Наказ про її відсторонення від роботи не є тотожним наказу про звільнення з роботи, а тому не дає підстав для звільнення від сплати судового збору за цю позовну вимогу.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Із положень приписів ст. ст. 94,116,117 КЗпП України та ст. ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за подання позову до суду судовий збір не сплачено.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві позовні вимоги, а саме немайнового характеру визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі, та майнового характеру стягнення середньої заробітної плати за час відсторонення від роботи.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175-177 ЦПК України або не сплачені судові витрати, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Світлицька