Справа № 359/8851/21
Провадження № 2/359/738/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа : Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

встановив:

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просить: визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , які він прийняв після смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіту ОСОБА_2 за життя не складав. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його брат, позивач по справі. Позивач у встановлений законом порядок звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив, оскільки ОСОБА_2 у встановлений законом строк спадщину після свого сина прийняв, але за життя не встиг оформити. З цих підстав позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав на спадкове майно з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

22 грудня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити. Від третьої особи також надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Інші учасники справи заяв чи клопотань до суд не направили.

Дослідивши подані заяви та матеріали справи, в тому числі належним чином завірену копію спадкової справи за № 10/2020, відкритої після смерті ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Родинні відносини між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого 08 жовтня 1971 року Жовтневим РАЦС м. Києва та копією про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 виданого 04 жовтня 1965 року Жовтневим РАЦС м. Києва.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіт не залишив, тому спадкування після його смерті відбувається за законом.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 мав сім`ю, а саме дружину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 30 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 20 травня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва.

Проте, дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 02 травня 2018 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого 03 квітня 2020 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його брат ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , які він прийняв після смерті свого сина ОСОБА_3 .

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернувсь до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 62558122 від 20.11.2020 року.

Проте, державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.07.2021 року № 5464/02-31, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 . Вказана відмова обґрунтована тим, що дружина померлого спадкодавця ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 після якої спадщину прийняв її син ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 , чоловік ОСОБА_2 померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 при житті відмовився від спадкового майна, батько ОСОБА_4 - Ся До ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 на час смерті не був зареєстрований та спадкоємцями не подавались заяви на спадщину, тому дочка при житті пропустила передбачений строк прийняття спадщини та відсутнє фактичне прийняття спадщини.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Ся-До- ОСОБА_5 в рівних частках кожному на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської державної контори Київської області Черненко Н.Б.. Наведене також підтверджується довідкою виданою КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації» від 04.02.2022 року за №20049.

22 травня 2019 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Куницьким В.В. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири після смерті АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 .

Наведене також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 168531035 від 29.05.2019 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 після смерті сина ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернувся до Приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Куницького В.В. із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 60434792 від 04.06.2020 року.

Таким чином, ОСОБА_2 спадщину прийняв, проте оформити її не встиг.

З наявних в матеріалах справи документів встановлено, що спору про спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , немає. Доказів протилежного суду не надано.

Спірні правовідносини регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України «Спадкове право». Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , набув право власності на спадкове майно в порядку спадкування з моменту відкриття спадщини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Зважаючи на вказане, суд вважає доведеними обставини, зазначені в позовній заяві, а відтак наявні підстави для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3 ч.2 ст.331, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, п.2 ч.1 ст.258, ч.3 ст.259, ст.ст.263-265 та ст.268 Цивільного процесуального України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа : Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса : АДРЕСА_2 ), право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 липня 2022 року.

Суддя Яковлєва Л.В.