Справа № 523/319/22
Провадження №4-с/523/28/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді: Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань: Орлової В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 у м. Одеса скаргу ОСОБА_1 , за участю стягувача Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області, суб`єкта оскарження Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на бездіяльність державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , за участю стягувача Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області, суб`єкта оскарження Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби в порядку ст. 447 ЦПК України.

Обґрунтовуючи вимоги поданої скарги вказує на те, що ОСОБА_1 під час оформлення спадщини у нотаріуса за своїм сином ОСОБА_2 було виявлено обтяження на житлову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з цим, ОСОБА_1 постановою № 4981/02-31 від 19.11.2021 року Суворовської державної нотаріальної контори було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру. Підставою для відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину слугувало те, що на майно спадкодавця ОСОБА_2 накладено обтяження, зокрема, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-20/283 від 13.07.2012 року, винесена держаним виконавцем Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Стьопіна Д.К.

Листом Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) було вказано, що у відділі перебувало виконавче провадження № 35715048 на виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси № 3-3575/11 від 24.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 3400 грн. 20.12.2012 року державним виконавцем Стьопіним Д.К. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу № 35715048 на підставі ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження».

Оскільки, порушується право скаржника ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини за своїм померлим сином, просить суд задовольнити дану скаргу та постановити ухвалу, якою визнати неправомірною бездіяльність Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) щодо не зняття арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-20/283 від 13.07.2012 року, зобов`язати Перший Суворовський ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) зняти арешту, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-20/283 від 13.07.2012 року та вчинити дії по вилученню з ДРРП запису про державну реєстрацію обтяження № 13393411, зареєстрованого 17.12.2012 року за № 13393411 реєстратором Одеська філія ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України.

Представник скаржника Ростомов Г.А. в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій подану скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд провести розгляд даної скарги за його відсутності.

Представник суб`єкта оскарження та стягувача в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 під час оформлення спадщини за своїм сином ОСОБА_2 було виявлено обтяження на житлову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з цим, ОСОБА_1 постановою № 4981/02-31 від 19.11.2021 року Суворовської державної нотаріальної контори було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру. Підставою для відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину слугувало те, що на майно спадкодавця ОСОБА_2 накладено обтяження, зокрема, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-20/283 від 13.07.2012 року, винесена держаним виконавцем Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Стьопіна Д.К.

Судом встановлено, що у Першому Суворовському ВДВС перебувало виконавче провадження № 35715048 на виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси № 3-3575/11 від 24.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 3400 грн.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі № 51649 від 06.12.2021 року (а.с. 13).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Як було вище зазначено, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Вказаний висновок сформовано у постанові ВС/КЦС від 19.01.2022 року у справі № 577/4541/20, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, встановивши, що скаржник ОСОБА_1 не була стороною виконавчого провадження, суд констатує, що оскарження нею рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема, ст. 447 ЦПК України, є невірно обраним способом захисту порушеного права щодо неможливості прийняття спадщини за померлим сином ОСОБА_2 , а тому, суд доходить висновку, що у задоволенні даної скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 447, 354 ЦПК України, ст. 15, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 129-1 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення скарги ОСОБА_1 , за участю стягувача Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області, суб`єкта оскарження Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на бездіяльність державної виконавчої служби відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер