ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

секретар судового засідання: Усик А.Д.

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Райфайзен Банк

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Тікетс Консолідатор

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Райфайзен Банк в особі Дніпропетровської обласної дирекції Акцуіонерного товариства Райфайзен Банк про стягнення безпідставно отриманих коштів, яке постановлено суддею Мовчан Д.В., суд,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до Акціонерного товариства Райфайзен Банк Аваль, правонаступником якого є Акціонерне товариство Райфайзен Банк ( надалі-Банк), в особі Дніпропетровської обласної дирекції Акціонерного товариства Райфайзен Банк, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Тікетс Консолідатор, про стягнення безпідставно отриманих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Райфайзен Банк Аваль, правонаступником якого є Акціонерне товариство Райфайзен Банк, було укладено Угоду №PDV2-648355 від 14.10.2014 року, відповідно до якої Банком було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 з прив`язкою до нього кількох платіжних карток. У період з 30.01.2015 року по 06.02.2015 року з даного рахунку було здійснено оплату проїзних документів (авіаквитків) на загальну суму 1035473 грн. 00 коп. Крім того, 06.02.2015 року позивачем було здійснено оплату проїзного документу вартістю 95069 грн., авіакомпанія СвісІнтернейшнл. Враховуючи відсутність необхідної суми грошових коштів на картковому рахунку, списання коштів за здійсненими операціями відбулось за рахунок овердрафту. При цьому, хоча ліміт по овердрафту було перевищено, Банк продовжував здійснювати оплати.

Заборгованість перед Банком, включаючи основну суму заборгованості, пені та штрафи, позивач погасив остаточно 27.03.2015 року, що підтверджується листом Банку №151-2-7-00/735 від 26.02.2016 року.

Після погашення заборгованості перед Банком, картковий рахунок було закрито за заявою позивача 02.04.2015 року.

Однак, у подальшому позивачу стало відомо, що Банком було відкликано грошові кошти, які сплачені за придбання проїзних квитків у сумі 1035473 грн. 00 коп. При цьому, коли позивач 27.03.2015 року вносив кошти для погашення заборгованості, її вже не існувало, оскільки кошти були повернуті Банку ще 24.02.2015 року. Повернення грошових коштів 24.02.2015 року визнається Банком та підтверджується документами Банку.

Відповідно до Правил Міжнародних платіжних систем Visa Core Rules and Visa Product and Servise Rules від 15.10.2014 року, Банк має право оскаржити трансакції, які були проведені без авторизації за допомогою процедури зворотного платежу chargeback Code 72 No Authorization. 23.02.2015 року Банком було ініційовано процедуру оскарження трансакції та примусового повернення коштів. 24.02.2015 року вказані грошові кошти були повернуті Банку. Отже, грошові кошти у розмірі 1035473 грн. 00 коп. Банк сплатив один раз, а зворотно отримав двічі: за рахунок ініційованої процедури оскарження трансакції та примусового повернення коштів 24.02.2015 року та погашення 27.03.2015 року заборгованості позивачем. Тобто, коли позивач вносив кошти до Банку, він вже нічого не був винен Банку, окрім процентів за користування овердрафтом, так як Банк отримав всі свої грошові кошти назад.

Відносини, на підставі яких позивач повинен був погасити заборгованість перед Банком, якби вона існувала, є договірними та регулюються відповідно умовами укладеної між сторонами угоди, Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ Райфайзен Банк та главою 72 ЦК України. Відповідно до ст. 8 розділу 2 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ Райфайзен Банк, заборгованість клієнта перед Банком по овердрафту повинна бути погашена негайно. Однак, позивач зазначає, що він нічого не повинен сплачувати, оскільки сплачені Банком грошові кошти у якості овердрафту були повернуті Банку ще 24.02.2015 року. Тобто, внесення грошових коштів позивачем договором не регулюються і при їх внесені виникли інші правовідносини. Таким чином, грошові кошти у розмірі 1035473 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем, є помилково сплаченими Банку, оскільки на момент їх сплати, Банк вже отримав ці кошти та заборгованості фактично не існувало.

У зв`язку з вищевикладеним, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути на його користь з Акціонерного товариства Райффайзен Банк заборгованість у загальному розмірі 13201845 грн. 25 коп., з яких: 1035473 грн. 00 коп. безпідставно отримані грошові кошти, три відсотки річних 31 149 грн. 30 коп. та інфляційні втрати 765729 грн. 41 коп., пеня, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» - 11369 493 грн. 54 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Райфайзен Банк Аваль, в особі Дніпропетровської обласної дирекції Акціонерного товариства Райфайзен Банк Аваль про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що заборгованість перед Банком позивач остаточно погасив 27.03.2015 року та за його заявою картковий рахунок було закрито 02.04.2015 року. Однак, на момент внесення позивачем грошових коштів 27.03.2015 року, заборгованості у нього перед Банком вже не існувало, оскільки грошові кошти були повернуті Банком 24.02.2015 року. Однак зазначених обставин суд першої інстанції не взяв до уваги та не врахував, що грошові кошти у розмірі 1035473 грн. Банк сплатив один раз, а зворотньо отримав двічі: за рахунок ініційованої процедури оскарження транзакції та примусового повернення коштів 24.02.2015 року та погашення 27.03.2015 року заборгованості ОСОБА_1 .

При цьому, на думку позивача, судом досліджено обставини, які не стосуються предмету спору, а саме: що витрати, пов`язані з оплатою проїзних документів, були здійснені позивачем не за рахунок його власних коштів, а за рахунок Банку у вигляді недозволеного овердрафту. ТОВ Тікетс Консолідатор за власний рахунок сплатив вартість проїзних документів, авіаквитки придбані на ім`я інших осіб, а не на ім`я позивача. Проте, зазначені обставини не стосуються предмету спору, як і не стосується предмету спору висновок суду про порушення позивачем умов договору, використовуючи картковий рахунок для проведення виплат в межах здійснення господарської діяльності. Суд помилково не застосував до спірних правовідносин Закон України Про захист прав споживачів.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Тікетс Консолідатор вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду законним та обґрунтованим .

У відзиві на апеляційну скаргу АТ Райфайзен Банк просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу- без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, представника АТ Райфайзен Банк Семеняка С.В., представника третьої особи Наїдко Л.В., які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, відзиву АТ Райфайзен Банк та ТОВ Тікетс Консолідатор на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 14.10.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РайффайзенБанк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райфайзен Банк», було укладено угоду № PDV2-648355, відповідно до умов якої Банк гна імя ОСОБА_1 відкрив картковий рахунок № НОМЕР_1 з прив`язкою до нього декількох платіжних карток.

Відповідно до пункту 13 зазначеної вище Угоди, ОСОБА_1 зобов`язався не використовувати такий рахунок для проведення операцій, які пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності.

У період з 28.01.2015 року по 03.02.2015 року, позивачем ОСОБА_1 з використанням платіжних карток з зазначеного вище карткового рахунку № НОМЕР_1 було ініційовано оплату проїзних документів (авіаційних квитків) на загальну суму 1035473 грн. 00 коп., а саме: 28.01.2015 року - проїзний документ № 006-, за маршрутом JFK- AMS;AMS-GUW, вартістю 52 620,26 грн. Авіакомпанія Дельта Ейр Лайне Інк. (DELTA AIR LINES INC.), що знаходиться за адресою: USA, Atlanta, GA, Dept. 816 P.O. Box 101591. Банк- еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin.

28.01.2015 року - проїзний документ № НОМЕР_2 , за маршрутом LJU- FRA;FRA-ATL, вартістю 67 508,26 грн. Авіакомпанія Дельта Ейр Лайне Інк. (DELTA AIR LINES INC.), що знаходиться за адресою: USA, Atlanta, GA, Dept. 816 P.O. Box 101591. Банк- еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ № 057-, за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс, Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ № НОМЕР_3 , за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ №057-, за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ №057-584087689,за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ № 057-, за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ №057-, за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс . Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ №057- , за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ №057- , за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ №057- , за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ №057- , за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;

03.02.2015 року - проїзний документ №057- , за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin.

Оплата проїздних документів була здійсненна позивачем не за рахунок власних грошових коштів, а за рахунок коштів Банку у вигляді недозволеного овердрафту- грошових коштів Банку, наданих позивачу як клієнту, у зв`язку із відсутністю достатньої грошової суми на його рахунку, згідно із п. 8.6.1. Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «РайффайзенБанк».

23.02.2015 року Банком була ініційована процедура оскарження транзакцій та примусового повернення коштів, внаслідок чого 24.02.2015 року МПС Visa до Банку повернув грошові кошти за вказаними операціями.

27.03.2015 року позивачем у рахунок погашення заборгованості внесені на рахунок грошові кошти в сумі 1035473 грн..

Звертаючись до суду з данним позовом, позивач посилався на те, що так як він погасив заборгованість за недозволеним овердрафтом, та до Банку також повернулись кошти за вказаними операціями внаслідок застосування процедури оскарження, то фактично Банк отримав грошові кошти двічі: від позивача та від платіжної системи, тому позивач вважає, що кошти, внесені ним 27.03.2015 року отримані Банком без належної на це правової підстави і підлягають поверненню позивачу .

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Коллегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22. ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» , споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 8.1.3. Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «РайффайзенБанк Аваль», правонаступником якого є АТ «Байфайзен Банк», передбачено, що клієнт має право закрити Картковий рахунок шляхом звернення у відділення Банку з письмовим повідомленням (заявою) про закриття Карткового рахунку за умови, повного погашення заборгованості перед Банком, у тому числі Кредиту та процентів за користування Кредитом (у разі його надання).

Пунктом 8.6.1. Правил передбачено, що у разі списання з карткового рахунку коштів в сумі, що перевищує доступну суму коштів, на картковому рахунку виникає недозволений овердрафт. Заборгованість Клієнта перед Банком по Недозволеному овердрафту повинна бути погашена негайно шляхом забезпечення наявності коштів в необхідній сумі на Картковому рахунку.

Згідно пункту 8.6.2. Правил, клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за користування Недозволеним овердрафтом у розмірі, визначеному Тарифами на ведення та обслуговування Карткових рахунків фізичних осіб. Проценти за користування Недозволеним овердрафтом розраховуються виходячи із суми недозволеного овердрафту по картковому рахунку на кінець кожного дня за весь строк фактичного користування недозволеним овердрафтом. Погашення процентів за користування недозволеним овердрафтом здійснюється не пізніше останнього Робочого дня кожного місяця шляхом договірного списання коштів з відповідного карткового рахунку та/або інших рахунків клієнта.

Як вбачається із матеріалів справи, у період з 28.01.2015 року по 03.02.2015 року, позивачем ОСОБА_1 з використанням платіжних карток карткового рахунку № НОМЕР_1 було ініційовано оплату проїзних документів (авіаційних квитків) на загальну суму 1035473 грн. 00 коп.. Оплата проїздних документів була здійсненна позивачем за рахунок коштів Банку у вигляді недозволеного овердрафту.

23.02.2015 року Банком була ініційована процедура оскарження транзакцій та примусового повернення коштів, внаслідок чого 24.02.2015 року МПС Visa до Банку повернув грошові кошти за вказаними операціями.

27.03.2015 року позивачем у рахунок погашення заборгованості внесені на рахунок грошові кошти в сумі 1035473 грн..

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Банку зазначених грошових коштів, як безпідставно отриманих, оскільки 25.07.2014 року між ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ» та ТОВ «Тікетс Консолідатор» було укладено субагентський договір №1/08, відповідно до умов якого третя особа може надавати послуги з продажу авіаперевезень як самостійно, так і шляхом залучення третіх осіб-посередників, з якими він окремо укладає договори про надання посередницьких послуг з обов`язковим укладенням при цьому договору про нерозголошення конфіденційної інформації, будучи відповідальним за дії чи бездіяльність зазначених третіх осіб - посередників перед агентом. 11.12.2014 року між ТОВ «ТікетсКонсолідатор» та ФОП ОСОБА_1 був укладений Субагентський договір № UA 11/12/14 про надання посередницьких послуг. Вказаний договір було укладено з метою надання послуг з продажу авіаперевезень, тобто для здійснення позивачем господарської діяльності та отримання прибутку.

При цьому позивачем ОСОБА_1 не виконані умови Субагентського договору №UA11/12/14 від 11.12.2014 року у зв`язку з самостійним оформленням позивачем вказаних проїзних документів без фактичного здійснення перерахування грошових коштів з кредитної картки, оформленої в ПАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райфайзен Банк». У зв`язку з відсутністю відповідних перерахувань ТОВ«Тікетс.Юей», відповідно до Субагентського договору № 1/08 від25.07.2014 року звернулися до третьої особи з вимогою про сплату вартості квитків та штрафу, які були повністю задоволені ТОВ Тікетс Консолідатор.

Таким чином, оскільки ТОВ«Тікетс Консолідатор» в повній мірі за власний рахунок сплатила вартість проїзних документів, то такий учасник справи вважає, що грошові кошти, які повернулись до банку за вказаними операціями внаслідок застосування процедури оскарження, мають бути перераховані саме третій особі, як учаснику правовідносин який виконав власним коштом обов`язок іншої особи.

За таких обставин, отримані Банком 27.03.2015 року від позивача у рахунок погашення заборгованості грошові кошти в сумі 1035473 грн. не можна вважати безпідставно набутим майном.

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що Банком було порушено цивільне право позивача, як споживача, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки позивач виступає у зазначених правовідносинах не як фізична особа, вищевказані авіаційні квитки були придбані не на ім`я позивача, а на ім`я інших осіб, у тому числі іноземних громадян.

Сплата позивачем грошових коштів за вказані проїзні документи відбувалась з призначенням платежу: згідно договору № UA 11/12/14 від 11.12.2014р., який укладено між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Тікетс Консолідатор». Тобто, придбання вказаних проїзних документів ніяким чином не стосувалось задоволення особистих побутових потреб позивача, оскільки рух вищевказаних грошових коштів, який стосувався придбання названих проїзних документів відбувався в межах саме господарських правовідносин, що виникли між позивачем, як фізичною особом підприємцем та юридичною особою.

У звязку з чим, колегія суддів вважаєґ, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Умовами Договору банківського обслуговування та Угодою № PDV2-648533 від 14.10.2014 року не передбачено обов`язку Банку повертати власнику рахунку кошти в сумі операцій, здійснених ним з використанням емітованої Банком платіжної картки, у випадку виграшу Банком чарджбеків та повернення відповідних коштів по оскарженій транзакції до Банку, оскільки отримані Банком за процедурою Chargeback кошти після того, як причина, за якою було здійснено повернення коштів відпала, за поясненнями Банку, повинні бути перераховані ТОВ Тікетс Консолідатор.

У зв`язку з чим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що заборгованість перед Банком позивач остаточно погасив 27.03.2015 року та за його заявою картковий рахунок було закрито 02.04.2015 року. Однак, на момент внесення позивачем грошових коштів 27.03.2015 року, заборгованості у нього перед Банком вже не існувало, оскільки грошові кошти були повернуті Банком 24.02.2015 року. Однак зазначених обставин суд першої інстанції не взяв до уваги та не врахував, що грошові кошти у розмірі 1035473 грн. Банк сплатив один раз, а зворотньо отримав двічі: за рахунок ініційованої процедури оскарження транзакції та примусового повернення коштів 24.02.2015 року та погашення 27.03.2015 року заборгованості ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що судом досліджено обставини, які не стосуються предмету спору, а саме: що витрати, пов`язані з оплатою проїзних документів, були здійснені позивачем не за рахунок його власних коштів, а за рахунок Банку у вигляді недозволеного овердрафту. ТОВ Тікетс Консолідатор за власний рахунок сплатив вартість проїзних документів, авіаквитки придбані на ім`я інших осіб, а не на ім`я позивача, як і не стосується предмету спору висновок суду про порушення позивачем умов договору, використовуючи картковий рахунок для проведення виплат в межах здійснення господарської діяльності, на думку колегії суддів не є підставою для задоволення позову, оскільки зазначені обставини встановлені судом в межах пред`явленого позову.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.374,376,381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду складено 29 квітня 2018 року.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді: Н.М.Деркач

Т.Р.Куценко