Справа №333/5239/21
Провадження №2/333/606/22
УХВАЛА

11 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

представника відповідача адвоката Курдась С.О.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Комунарському району про припинення права користування квартирою, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 02.08.2021 р. із позовом до ОСОБА_2 про припинення права користування квартирою, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та вселення звернувся позивач.

10.08.2022 р. позивач ОСОБА_1 подав в суд заяву про залишення без розгляду позовної заяви.

Представник відповідача адвокат Курдась С.О. заперечував проти залишення позову без розгляду. Просив розглядати справу по суті та прийняти законне рішення.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні від 28.01.22 р. заслухано представників сторін по суті позовних вимог, допитано свідків.

Позивач із заявою про залишення позову без розгляду звернувся 10.08.2022 року, тобто на стадії розгляду справи по суті, що суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду та застосування положення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

При цьому, суд зазначає, що сторона позивача не позбавлена можливості скористатись своїм правом, визначеним пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України та звернутись до суду із заявою про відмову від позовних вимог.

Враховуючи вказане, з метою надання позивачу можливості скористатись правом передбаченим ст. 49 ЦПК України, суд дійшов висновку про оголошення перерви в судовому засіданні.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Л.О. Варнавська