Справа №601/2755/21
Провадження № 2/601/99/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2021, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. та встановлення порядку користування нежитловими приміщеннями,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2021, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. та встановлення порядку користування нежитловими приміщеннями.

З позовної заяви із зміненими та збільшеними позовними вимогами вбачається, що чоловік позивачки - ОСОБА_3 отримав у власність 53/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді двох житлових кімнат 12 площею 13.7 кв.м. та 1-10 площею 20.4 кв.м., веранди 1-1 площею 4.6 кв.м., що підтверджується договором дарування від 30.05.2006 посвідченого Почаївською державною нотаріальною конторою та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті чоловіка, позивачка прийняла спадщину.

Відповідач ОСОБА_2 від попереднього власника успадкував 47/100 частин спірного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.06.2021, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М за реєстром № 799. З урахуванням, що даний будинок є спільною частковою власністю, то користування кухонним приміщенням та іншими підсобними приміщеннями є безумовним правом кожного мешканця. Таким чином, кухня та інші речі є складовою частиною, не можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження або істотного знецінення і при переході права власності не підлягають відокремленню. Оскільки між кімнатами позивачки відсутні двері, то для користування кімнатою 1-2 площею 13,7 кв.м. необхідно проходити коридором 1-8 площею 5,0 кв.м на кухню з другої кімнати 1-10 площею 20,4 кв.м., що вбачається з плану будинку та було встановлено порядком користування житлом. Разом з цим, відповідач не допускає ОСОБА_1 користуватися кухонним приміщенням для побутових потреб, створив перешкоди шляхом блокування дверей її житлових кімнат та заперечує її право, посилаючись на свою одноособову власність згідно свідоцтва на спадщину за заповітом. Для нормального проживання позивачки в даному будинку, необхідно вирішити питання про вільний доступ до підсобних приміщень, встановити порядок користування останніми та визнати свої права на підсобні приміщення загального користування.

Позивачка просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.06.2021, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. на Ѕ частину підсобних приміщень: кухню 1-3 площею 7,1 кв.м., комору 1-4 площею 3,4 кв.м., три веранди: 1-5 площею 2,4 кв.м, 1-6 площею 4,8 кв.м, 1-7 площею 4,0 кв.м., коридор 1-8 площею 5,0 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1 . Встановити порядок користування підсобними приміщеннями житлового будинку АДРЕСА_1 . Виділити ОСОБА_1 комору 1-4 площею 3,4 кв.м, виділити ОСОБА_2 коридор 1-8 площею 5,0 кв.м, веранду 1-5 площею 2,4 кв.м, 1-6 площею 4,8 кв.м, 1-7 площею 4,0 кв.м., кухню 1-3 площею 7,1 кв.м залишити в загальному користуванні. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні приміщеннями кухні 1-3 площею 7,1 кв.м та комори 1-4 площею 3,4 кв.м., шляхом розблокування дверей кімнати 1-2 площею 13,7 кв.м. Стягнути на користь позивачки з ОСОБА_2 2 809 гривень судового збору та 5 000 гривень витрат на правничу допомогу.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Баршаков О.В. в судове засідання не з`явились, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Бернацький П.В. в судове засідання не з`явились, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Попередньо також надіслали відзив, згідно якого позовні вимоги не визнають з наступних підстав. Відповідач не оспорює того факту, що ОСОБА_1 являється власницею 53/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається із 2 (двох) житлових кімнат площею 13,7 кв.м. та 20,40 кв.м., веранди площею 4.6 кв.м. та гараж літ. «Г». Із долученого до матеріалів справи технічного паспорта вбачається, що належна позивачці частина будинку обладнана окремим входом, а правовстановлюючі документи (договір дарування від 13.05.2006) конкретно визначають, яке майно належить її власнику (співвласнику) на праві особистої власності. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2021, яке видано приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. та зареєстровано в реєстрі за №799, ОСОБА_2 являється власником (співвласником) 47/100 частини нерухомого майна, а саме: житлової кімнати - 8,50 кв.м., коридора - 4,0 кв.м., 5,0 кв.м., веранди - 4,8 кв.м., санвузла - 2,4 кв.м., кухні - 9,9 кв.м., кладової - 1,1 кв.м., загальною площею 35,7 кв. м. та житловою 8,50 кв.м., сарай позначений літ. «Б1».

Комора 1- 4 кв.м. площею 3,4 кв.м. у власності відповідача відсутня, а тому не може братися судом до уваги як предмет спору.Вищевказані обставини підтверджують той факт, що належне відповідачу на праві особистої власності нерухоме майно, в тому числі житловий будинок, яке поділене в натурі між його співвласниками, не може бути предметом розгляду справи та наявністю перешкод для позивачки.В даному випадку кухня площею 7,1 кв.м. та комора площею 3,4 кв.м. не відноситься до приміщень житлового будинку, які перебувають в загальному користуванні.Доступ до житлової кімнати площею 13,7 кв.м., яка належить позивачці на праві особистої власності, також не обмежений, оскільки належна їй частина житлового будинку обладнана окремим входом, який позначений «1-1» на плані технічного паспорта. Вважають позовні вимоги позивачки безпідставними та просять в їх задоволені відмовити.

Ухвалою судді від 15 лютого 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року, в клопотанні представника позивачки адвоката Баршакова Олександра Васильовича про витребування доказів, - відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити зі слідуючих міркувань.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 27.

З договору дарування від 30.05.2006, посвідченого державним нотаріусом Почаївської державної нотаріальної контори Ковтунович О.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 997 слідує, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 53/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де розміщено один житловий будинок з шлаку, житловою площею - 42.6 кв.м., загальною площею - 73.9 кв.м., що зазначений в плані під літерою - «А», хлів з цеги - «Б», гараж з шлаку «Г». Згідно даного договору відчужується: 53/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, а саме: житлові кімнати - 13,70 кв.м., 20,40 кв.м., веранда - 4,60 кв.м., гараж - «Г».

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.11.2017, посвідченого державним нотаріусом Радивилівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Забожною Л.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 1036 слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з: 53/100 частин житлового будинку житловою площею 42.6 кв.м., загальною площею 73.9 кв.м., та прилежних до нього господарських будівель та споруд (Б-сарай, Г-гараж), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 273631822 від 07.09.2021 вбачається, що ОСОБА_2 , на підставі приватної спільної часткової власності, належить 47/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 74.4, житлова площа (кв.м.): 42.6, матеріали стін: шлакобетон, опис: А-1 житловий будинок, а прибудова, а1-веранда, Б-1 сарай, Г- гараж.

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2021, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 799 слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Успадкував 47/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату - 8.50 кв.м., коридори - 4.0 кв.м., 5.0 кв.м., веранду - 4.8 кв.м., санвузол - 2.4 кв.м., кухню - 9.9 кв.м., кладову - 1.1 кв.м., загальною площею 35.7 кв.м. та житловою площею - 8.50 кв.м., сарай літ. «Б1».

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За статтею 361 ЦК України, кожен співвласник наділений правом самостійного розпорядження часткою у праві спільної часткової власності. Таким чином, учасники спільної часткової власності здійснюють свої права на засадах загальної згоди.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

За змістом статті 358 ЦК України первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Як убачається зі змісту статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 30.05.2006, посвідченого державним нотаріусом Почаївської державної нотаріальної контори Ковтунович О.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 997, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 53/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житлові кімнати - 13,70 кв.м., 20,40 кв.м., веранда - 4,60 кв.м., гараж - «Г». Спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла позивачка по справі. Крім того, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , успадкувавши 47/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату - 8.50 кв.м., коридори - 4.0 кв.м., 5.0 кв.м., веранду - 4.8 кв.м., санвузол - 2.4 кв.м., кухню - 9.9 кв.м., кладову - 1.1 кв.м., загальною площею 35.7 кв.м. та житловою площею - 8.50 кв.м., сарай літ. «Б1».

Отже, в судовому засіданні встановлено, що визначити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 , про який просить позивачка у даному випадку неможливо, оскільки матиме місце відступ від величини ідеальних часток у праві власності на житловий будинок з підсобними приміщеннями сторін у справі.

Враховуючи, що спірний житловий будинок з підсобними приміщеннями належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі у визначених частках та із визначенням конкретних кімнат (приміщень) будинку, визначення порядку користування даним житловим будинком призведе до погіршення житлових умов цих осіб. Крім того, порядок користування спірним житловим будинком, який просить визначити позивачка, не відповідає їхнім часткам у праві власності на житловий будинок та призведе до порушення прав інших співвласників, виходячи з розміру належних їм часток у спірному майні. Також, позовна вимога про визнання частково недійсним свідоцтва на право на спадщину від 26.06.2021 не підлягає до задоволення у цій конкретній справі, оскільки позивачкою не доведено порушення її прав під час вчинення цієї нотаріальної дії.

Крім того, частки будинковолодіння, які успадкувала ОСОБА_1 та успадкував відповідач були визначеними за попередніми власниками та ними не оспорювалися.

На підставі вищевикладеного, суд, надавши оцінку зібраним по справі доказам та доводам сторін, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

На підставі наведеного та ст.ст. 319, 321, 358 ЦК України та, керуючись ст.ст. 81, 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2021, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. та встановлення порядку користування нежитловими приміщеннями, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 04 травня 2022 року.

Головуючий: