печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі - Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката Тарасова-Патрай Ксенії Андріївни в інтересах скаржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. ,-

В С Т А Н О В И В :

16.12.2021 до суду надійшла скарга адвоката Тарасова-Патрай Ксенії Андріївни в інтересах скаржника ОСОБА_1 , згідно вимог якої адвокат просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В.

-в жити заходів щодо виконання судового рішення винесеного на користь ОСОБА_1 .

- повідомити стягувача про вчинені виконавчі дії шляхом направлення копій документів на адресу листування стягувача.

- накласти арешт на рахунки боржника.

- постановити окрему ухвалу щодо ознак навмисних дій державного втконавця з невиконання судового рішення, якою повідомити про ці обставини правоохоронні органи та керівництво ДВС України.

Мотивуючи свої вимоги адвокат вказує, що виконавцем порушено норми ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 28, ст .2, ч. 1 ст. 18, а. 2 ч. 3 ст . 9, ч. 1, а. З ч. 2, ч. З, ч. 5, а. 2 п. З ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

02.08.2022 до суду надійшов відзив державного виконавця Мурихіна С.В., в якому останній просив відмовити у задоволенні скарги.

Учасники розгляду в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлені належним чином.

За правилами ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, за таких обставин суд прийшов до висновку про можливість прийняття рішення на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території У країни.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним ї обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 81 ППК України закріплено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно зі статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами,ЦПК України, суд

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 66870139 з примусового виконання виконавчого листа № 757/26343/19-ц від 07.09.2021 про стягнення з Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу за договором № SАMDNWFD800 від 13 лютого 2014 року у розмірі 2 825,00 дол. США, що становить еквівалент 74 029, 12 грн.; суму відсотків у розмірі 1 410, 99 дол. CША, що станом на 17 травня 2019 року становить еквівалент 37 165, 47 грн., без відрахування податків і зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку.

За результатами аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота тої інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконавчого провадження є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Так, 21.09.2021 державним виконавцем відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Окрім того, даною постановою роз`яснено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого, провадження, за адресою в мережі Інтернет.

Варто зауважити, що відповідно до п. 3 Розділу 4 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

Згідно ст. 19 ч. 8 Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Крім того, 21.09.2021 винесено постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Також, керуючись статтею 30 Закону державним виконавцем 21.09.2021 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, що перебуває на виконанні у відділі.

Відповідно всі виконавчі дії проводились по зведеному виконавчому провадженню № 56010919.

У подальшому, держаним виконавцем було стягнуто з боржника суму заборгованості за виконавчим провадженням № 66870139 в розмірі 4 235,99 дол. США та перераховано стягувану Мустафаєву А.Е. згідно платіжного доручення № 3 від 07.02.2022, яке міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною другою статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлено, приходжу до висновку, що державним виконавцем не порушено вимоги Закону, а підстави для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця в межах виконавчого провадження № 66870139 відсутні.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 81, 263, 264, 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про арешт майна боржника.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Г. Ільєва