Справа № 599/572/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2022 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Чорної В.Г., при секретарі Грицай О. П., розглянувши в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна за заповітом та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити, тому виникла необхідність звернутися в суд.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності йогопредставника, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має.

Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 10 червня 1993 року Годівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №16. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , 17 серпня 1990 року склала заповіт посвідчений секретарем Розгадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №30, згідно умов якого заповіла належне їй на день смерті майно позивачу ОСОБА_1 , який спадщину прийняв.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

В силу вимог ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

ОСОБА_1 є спадкоємцем права за заповітом після померлої ОСОБА_2 . Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, у відповідності до ст. 549 ЦК України, так як доглядає за житловим будинком та використовує його за призначенням.

Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12,81,264,265 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 травня 2022 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.