Провадження № 2/752/451/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 березня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,

розглянувши у місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

встановив:

у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири до ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 11.06.2001 та договором дарування частини квартири від 15.08.2009 року.

12.07.2016 року відбулось залиття його квартири внаслідок розриву гнучкої підводки до змішувача у ванній, самостійно встановленої мешканцями вище розташованої квартири АДРЕСА_2 без погодження з обслуговуючою організацією. Даний факт підтвержується Актом, складеним 15.07.2016 року членами обслуговуючої організації КП «ЖЕД-110».

23.08.2016 року відбулось залиття його квартири внаслідок влаштування цементної стяжки на підлозі в квартирі АДРЕСА_2 . Даний факт підтвержується Актом, складеним 23.08.2016 року членами обслуговуючої організації КП «ЖЕД-110».

20.10.2016 року внаслідок недбалого ставлення мешканців квартири АДРЕСА_2 до експлуатації сантехобладнання знову відбулось залиття квартири позивача, що призвело до появи жовтих плям у туалеті (Акт КП «ЖЕД-110» від 01.11.2016).

10.11.2016 року внаслідок проведення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 відбулось чергове залиття квартири позивача, про що складено Акт від 23.11.2016 року.

З метою з`ясування розміру заподіяної ОСОБА_1 майнової шкоди було укладено договір з ТОВ «Судова незалежна експертиза України» щодо проведення експертного дослідження.

Відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 20.01.2017 року судовим експертом Гайдою Б.Я., проведеним візуально-інструментальним обстеженням приміщень квартири АДРЕСА_1 виявлено пошкодження конструктивних елементів та оздоблення, що характерні для дії рідини.

Згідно з проведеним розрахунком вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень становить 21472,00 грн.

Просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 21472,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2273, 00 грн., на правничу допомогу у розмірі 5660, 00 грн. та судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

01.07.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Шкіраєм М.І. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У зв`язку з рішенням Вищої ради Правосуддя № 1464/0/15-20 від 21.05.2020 року ОСОБА_3 звільнено з посади судді Голосіївського районного суду м. Києва.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ у Голосіївському районному суді м. Києва справа № 752/13166/18 передана до провадження судді Плахотнюк К.Г.

Ухвалою судді Плахотнюк К.Г. від 4 серпня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 прийнято до провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження (а.с. 89).

В матеріалах справи міститься відзив представника відповідача - адвоката Речиць В.В. на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач не погоджується з позовними вимогами з тих підстав, що надані позивачем Акти складені з порушенням вимог, оскільки за формою та змістом не відповідають вимогам типової форми акту про залиття квартири водою, а тому не можуть бути допустимими доказами. Також зазначає, що Висновок експертно-будівельно-технічного дослідження не містить належних і допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири АДРЕСА_1 , а саме відповідачем. Просив відмовити у задоволенні позову.

У підготовче засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Ухвалою від 20 серпня 2021 року підготовче провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 102-103).

У судовому засіданні сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши заяви по суті справи та додані на їх підтвердженні докази, матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтвержується Свідоцтвом про право власності на житло від 11 червня 2001 року № НОМЕР_1 , видане згідно з розпорядженням Державної адміністрації Московського району м. Києва, та Договором дарування Ѕ частини квартири від 15 серпня 2009 року, який засвідчений нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шершун О.В. за реєстровим № 10-4239 (а.с. 24-27, 28).

Вбачається, що 12.07.2016 року, 23.08.2016 року, 20.10.2016 року, 10.11.2016 року відбулись залиття квартири, що належить позивачу.

За змістом акту від 15 липня 2016 року, затвердженого начальником КП «ЖЕД-110»: «Комісія в складі провідного інженера ОСОБА_7, майстра з ремонту ОСОБА_4 , майстра Т/д №4 ОСОБА_5 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 обстежили квартиру АДРЕСА_1 після залиття вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , яке сталося 12.07.2016 року. В результаті обстеження квартири АДРЕСА_1 виявлено: кімната, коридор - сліди від залиття на стелі; на стінах часткове відшарування шпалер; кухня - сліди від залиття на стелі; туалет - сліди від залиття на стелі. Ванна кімната облицьована облицювальною плиткою внаслідок чого сліди залиття виявити не має можливості. Частково місцями пошкоджено паркетне покриття. Залиття сталося внаслідок розриву гнучкої підводки до змішувача у ванній, самостійно встановленої мешканцями вище розташованої квартири АДРЕСА_2 без погодження з обслуговуючою організацією (а.с. 34).

За змістом акту від 23.08.2016 року: «Комісія в складі провідного інженера ОСОБА_7 , майстра з ремонту ОСОБА_4 , майстра Т/д №4 ОСОБА_5 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_8 обстежила квартиру АДРЕСА_1 після залиття вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , яке сталося 23.08.2016 року. Згідно з записом електронного журналу оперативно-диспетчерської служби: при обстеженні вище розташованої квартири АДРЕСА_2 витоків з інженерних комунікацій не виявлено. Однак в даній квартирі спостерігалося влаштування цементної стяжки на підлозі в кімнаті, що і є ймовірною причиною появи слідів жовтого кольору на стелі в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 35).

За змістом акту від 01.11.2016 року, затвердженого начальником КП «ЖЕД-110»: «Комісія в складі провідного інженера ОСОБА_7, майстра з ремонту ОСОБА_4 , майстра Т/д №4 ОСОБА_5 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 обстежила квартиру АДРЕСА_1 після залиття вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , яке сталося 20.10.2016 року. В результаті обстеження квартири АДРЕСА_1 виявлено: туалет - сліди від залиття на стіні (жовтні плями) побілка. При відвідуванні квартири АДРЕСА_2 течі в квартирі не виявлено. Ймовірною причиною залиття є халатне відношення мешканців до сантехобладнання (а.с. 36).

За змістом акту від 23.11.2016 року, затвердженого начальником КП «ЖЕД-110»: «Комісія в складі провідного інженера ОСОБА_7, майстра з ремонту ОСОБА_4 , майстра Т/д №4 ОСОБА_5 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_9 обстежила квартиру АДРЕСА_1 після залиття вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , яке сталося 10.11.2016 року. В результаті обстеження квартири АДРЕСА_1 виявлено: туалет - сліди від залиття на стелі рудого кольору шпалери, на стіні місцями відшарування опорджувального шару штукатурки; ванна кімната - сліди від залиття на стелі рудого кольору, на стіні незначне відшарування облицювальної плитки. При відвідуванні квартири АДРЕСА_2 течі в квартирі не виявлено. В квартирі проводяться ремонтні роботи (а.с. 37).

Власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири № 1875 від 04.02.2016 року (а.с. 60).

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету міністрів від 24 січня 2009 року № 45, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані забезпечувати збереження сантехнічного обладнання та при появі несправностей вжити заходів їх усунення власними силами.

За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання їм шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності своєї вини несе відповідач.

У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.

Оскільки Акти складені з додержанням процедури його складення за участю представників належної житлово-експлуатаційної організації, у ньому відображені усі факти, що мали бути зазначені, наведені в ньому дані відповідачем не спростовані, а тому суд дійшов висновку, що такі Акти відповідають вимогам, викладеним у Правилах, тобто є належними і допустимими доказами заподіяння відповідачем майнової шкоди, у зв`язку з чим, доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в квартирі АДРЕСА_1 , для усунення пошкоджень, що виникли в результаті залиттів, визначений висновком судового експерта Гайдою Б.Я. № ED-1704-1-643.16 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 20.01.2017 року, у розмірі 21472,00 грн та відповідачем не спростований (а.с. 38-58).

Крім того, у висновку містяться фотографії пошкоджень у квартирі.

Згідно п. 2.3 Розділу II. «Права, обов`язки та відповідальність експерта» Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експерту забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з`ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами.

Відтак, твердження відповідача про те, що висновок експерта не містить належних і допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири АДРЕСА_1 саме відповідачем, суд до уваги не бере і вважає його належним доказом у справі.

Вину у завданій позивачу шкоді відповідачем не спростовано.

Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляв та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Щодо судових витрат, звертаючись до суду з позовом, позивач просив відшкодувати витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2273, 00 грн., на правничу допомогу у розмірі 5660, 00 грн. та судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вбачає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 8 701,40 грн, що складаються з судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та на проведення оцінки вартості матеріальних збитків, понесення яких підтверджується відповідними документами та квитанціями (а.с. 8-18).

З огляду на вище викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 21472 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) завдані залиттям квартири матеріальні збитки у розмірі 21472 грн., судові витрати у розмірі 8701,40 грн., що разом становить належну до стягнення суму у розмірі 30173 (тридцять тисяч сто сімдесят три) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк