Справа № 522/5877/21
Провадження № 2/522/1027/22 РІШЕННЯ
28 липня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря Лахматової С.В.,
представника позивача адвоката Нестеренка С.В.,
представника відповідача адвоката Лавріна О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» про визнання іпотеки припиненою,
В обґрунтування позову зазначено, що 10 грудня 2014 року між ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» та Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» було укладено Кредитний договір на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії № 112/КЛ/14, за умовами якого банк зобов`язався надати ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом 500 000,00 дол. США, під 16% річних, терміном повернення 15 вересня 2015 року. В забезпечення виконання ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» було укладено Іпотечний договір №112/КЛ/14/І із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, посвідчений 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А., зареєстрований в реєстрі за № 1098 та Іпотечний договір № 112/КЛ/14/І-2 із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, посвідчений 16 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А., зареєстрований в реєстрі за № 1113. До кредитного договору 09 квітня 2015 року та 05 серпня 2015 року укладалися Додаткові договори за номерами відповідно № 1 та № 2, у зв`язку з чим між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» укладалися відповідні договори про внесення змін до Іпотечних договорів за № 112/КЛ/14/І та № 112/КЛ/14/І-2. 13 січня 2016 року до кредитного договору було укладено Додатковий договір № 3, яким було змінено умови забезпечення кредиту. Також, в порядку забезпечення виконання ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» зобов`язань за Кредитним договором між ТОВ «НАУКОВЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ «ОБ`ЄДНАНІ ЗЕРНОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» та ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» було укладено Іпотечний договір № 112/КЛ/14/І-3, посвідчений 09 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. зареєстрований в реєстрі за № 1935. З урахуванням договорів про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору ТОВ «НВПІІ «ОБ`ЄДНАНІ ЗЕРНОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» передало в іпотеку банку комплекс будівель і споруд виробничо- складської бази (зерносховище місткістю 30 тис. тонн), що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Онуфріївський р-н, вул. 40 років Перемоги, буд. 68. Внаслідок порушення зобов`язань за Кредитним договором, 23 серпня 2016 року ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» було складено Вимоги щодо погашення заборгованості, які були направлені на адресу ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» та ТОВ «НВПІІ «ОБ`ЄДНАНІ ЗЕРНОВІ ТЕХНОЛОГІЇ». 20 липня 2017 року до Кредитного договору було укладено Додатковий договір № 4. У зв`язку із внесенням 20 липня 2017 року змін до Кредитного договору, між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» не укладались додаткові договори до іпотечних договорів. Зазначив, що ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» не виконало зобов`язання щодо сплати процентів у строк до 15 серпня 2017 року, тому відповідно до Додаткового договору № 4 від 20 липня 2017 року терміном (датою) остаточного повернення кредиту та погашення у повному обсязі заборгованості за Кредитним договором стало 16 серпня 2017 року включно. В подальшому ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» було прийнято рішення про позасудове звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом набуття Банком права власності та 02.02.2018 Предмет іпотеки вибув з власності ТОВ «НВПІІ «ОБ`ЄДНАНІ ЗЕРНОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» та перейшов у власність ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ». Також зазначає, що набуття ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» у власність Предмета іпотеки призвело до припинення іпотечного зобов`язання на підставі абзацу 4 частини 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» з моменту державної реєстрації права власності на іпотечне майно за ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» та зумовлює недійсність будь-яких наступних вимог ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» щодо виконання ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» основного зобов`язання за Кредитним договором в порядку частини 4 статті 36 Закону. Оскільки набуття ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» у власність Предмета іпотеки (комплексу будівель і споруд виробничо-складської бази) призвело до припинення зобов`язань ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» за Кредитним договором, іпотека за іпотечними договорами між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» припинилась відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку».
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 133).
17.05.2021 на адресу суду від представника відповідача ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, про те, що відповідно до Іпотечних договорів у випадку, якщо вимога Іпотекодержателя про дострокове виконання зобов`язання, передбаченого Кредитним договором, не буде задоволена протягом 15 робочих днів, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі у порядку, передбаченому чинним законодавством та/або цим Договором, здійснити його реалізацію та з суми, вирученої від продажу Предмету іпотеки, задовольнити свої вимоги за Кредитним договором. У випадку недостатності сум, отриманих в результаті звернення стягнення на Предмет іпотеки, для задоволення всіх вимог Іпотекодержателя за Кредитним договором, одержати суму, якої не вистачає, з вартості іншого майна та/або майнових прав Іпотекодавця та/або Позичальника у порядку, встановленому чинним законодавства України. Зазначає, що посилання позивача на те, що він після внесення 20.07.2017 змін до Кредитного договору №112/КЛ/14 від 10.12.2014 не укладав додаткових договорів до іпотечних договорів, і це є однією з підстав для задоволення його позову спростовується умовами Іпотечних договорів за № 112/КЛ/14/І та № 112/КЛ/14/І-2, згідно з п. 1.2. яких Сторони погодили порядок та інші умови виконання зобов`язань за Кредитним договором, встановлених умовами Кредитного договору. Згідно з цим пунктом Сторони домовились, що у випадку продовження строків виконання зобов`язань за Кредитним договором дія іпотеки, передбаченої цими Договорами, зберігається до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором. Тому, незалежно від того, що позивачем не укладалися додаткові договори до Іпотечних договорів, дія іпотеки, передбаченої цими Договорами, зберігається до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором. Також зазначив, що незалежно від того коли було розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку і коли її було завершено, основи зобов`язання за Кредитним договором ТОВ ТНФ «Промтехснаб», а також зобов`язання перед ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» майнових та фінансових поручителів Боржника залишаються до їх повного виконання (т. 1 а.с. 136 142).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» про прийняття зустрічної позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» про визнання іпотеки припиненою. Матеріали зустрічного позову повернуто позивачу за зустрічним позовом (т. 2 а.с.86).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с.86).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» - Луньо І.В. про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» про визнання іпотеки припиненою (т. 2 а.с.86).
У судових засіданнях представник позивача адвокат Нестеренко С.В. позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
Представники відповідача адвокат Лаврін О.В. та адвокат Кебкал В.Г. у судових засіданнях позов не визнавали та просили у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом установлено, що 10 грудня 2014 року між Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» та ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» було укладено Кредитний договір № 112/КЛ/14 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії (надалі - Кредитний договір).
Відповідно до умов Кредитного договору Ліміт кредитної лінії (або кредитний ліміт) 500 000,00 дол. США, термін (дата) остаточного повернення Кредиту 15 вересня 2015 року включно, плата за користування кредитом 16% річних (п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3) (т. 1 а.с.14 27).
В забезпечення виконання ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» зобов`язань за кредитним договором між Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» та ОСОБА_1 було укладено:
- Іпотечний договір № 112/КЛ/14/І із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, посвідчений 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А., зареєстрований в реєстрі за № 1098, за умовами якого ОСОБА_1 , передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м., заставна вартість 1074745,88 грн. (надалі - Іпотечний договір № 112/КЛ/14/І від 10.12.2014);
- Іпотечний договір № 112/КЛ/14/І-2 із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, посвідчений 16 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А., зареєстрований в реєстрі за № 1113, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., заставна вартість 298060,20 грн. (надалі - Іпотечний договір № 112/КЛ/14/І-2 від 16.12.2014)(т. 1 а.с.28 40, 41 - 53).
09 квітня 2015 року між Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» та ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, відповідно до умов якого: збільшено ліміт кредитної лінії до 2000000,00 дол. США; змінено термін повернення кредиту на 07 квітня 2016 року; зменшено плату за користування кредитом до 15,5% річних, тощо (т. 1 а.с. 54 56).
У зв`язку із укладанням 09.04.2015 Додаткового договору № 1 до Кредитного договору,
між ОСОБА_1 та Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» 28 травня 2015 року було укладено: Договір про внесення змін до Іпотечного договору № 112/КЛ/14/І від 10.12.2014 та Договір про внесення змін до Іпотечного договору № 112/КЛ/14/І-2 від 16.12.2014 (т. 1 а.с. 57 58, 59 - 60).
Відповідно до п. 4.1.5 Іпотечного договору № 112/КЛ/14/І від 10.12.2014 та Іпотечного договору № 112/КЛ/14/І-2 від 16.12.2014 у випадку, якщо вимога Іпотекодержателя про дострокове виконання зобов`язання, передбаченого Кредитним договором, не буде задоволена протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі у порядку, передбаченому чинним законодавством та/або цим Договором, здійснити його реалізацію та з суми, вирученої від продажу Предмету іпотеки, задовольнити свої вимоги за Кредитним договором. У випадку недостатності сум, отриманих в результаті звернення стягнення на Предмет іпотеки, для задоволення всіх вимог Іпотекодержателя за Кредитним договором, одержати суму, якої не вистачає, з вартості іншого майна та/або майнових прав Іпотекодавця та/або Позичальника у порядку, встановленому чинним законодавства України.
В забезпечення виконання ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» зобов`язань за кредитним договором між Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» та ТОВ «НАУКОВЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ «ОБ`ЄДНАНІ ЗЕРНОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» було укладено Іпотечний договір № 112/КЛ/14/І-3, посвідчений 09 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповскою О.В. зареєстрований в реєстрі за №1935 (надалі - Іпотечний договір № 112/КЛ/14/І-3 від 09.04.2015).
05 серпня 2015 року та 13 січня 2016 року між Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» та ТОВ «НАУКОВЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ «ОБ`ЄДНАНІ ЗЕРНОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» укладалися Договори до Іпотечного договору № 112/КЛ/14/І-3 від 09.04.2015. З урахуванням внесених змін та доповнень предметом Іпотеки є комплекс будівель і споруд виробничо-складської бази (зерносховище місткістю 30 тис. тонн), що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Онуфріївський р-н, смт Павлиш, вул. 40 років Перемоги, буд. 68. Заставна вартість предмету іпотеки було визначено у розмірі 77061300,00 грн. (т. 1 а.с. 83 95, 96 97, 98 - 100).
05 серпня 2015 року між Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» та ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» було укладено Додатковий договір № 2 до Кредитного договору, відповідно до умов якого: змінено валюту кредитної лінії на мультивалютну, збільшено ліміт кредитної лінії до 2500000,00 дол. США, або її еквіваленту у гривні; змінено термін повернення кредиту на 03 серпня 2016 року; встановлено плату за користування кредитом 15,5% річних за користування кредитними коштами у доларах США та 16% річних за користування кредитними коштами у гривнях, тощо (т. 1 а.с. 61 76).
У зв`язку із укладанням 05.08.2015 Додаткового договору № 2 до Кредитного договору,
між ОСОБА_1 та Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» 05 серпня 2015 року було укладено: Договір про внесення змін до Іпотечного договору № 112/КЛ/14/І від 10.12.2014 та Договір про внесення змін до Іпотечного договору № 112/КЛ/14/І-2 від 16.12.2014 (т. 1 а.с. 77 78, 79 - 80).
13 січня 2016 року між Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» та ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» було укладено Додатковий договір № 3 до Кредитного договору, відповідно до якого внесено зміни до пункту 2.1 Розділу 2 «Умови забезпечення кредиту» (т. 1 а.с. 81 82).
Вказані вимоги були направлені на адресу ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» та ТОВ «НВПІІ «ОБ`ЄДНАНІ ЗЕРНОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» 25 серпня 2016 року (т. 1 а.с 107).
20 липня 2017 року між Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» та ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» було укладено Додатковий договір № 4 до Кредитного договору, відповідно до умов якого: зменшено ліміт кредитної лінії до 2405000,00 дол. США, або її еквіваленту у гривні; змінено термін повернення кредиту на 18 січня 2019 року; встановлено, що проценти нараховані та несплачені за період з 01.03.2016 по 30.06.2017 перераховуються виходячи з процентної ставки 11% річних за користування кредитними коштами у доларах США та 19,5% річних за користування кредитними коштами у гривнях, а також встановлено графік погашення процентів (т. 1 а.с. 108 110).
Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором Підлісненської сільської ради Олександрівського району, Кіровоградської області Смалиусом В.В. 02 лютого 2018 року за Публічнимакціонернимтовариством«Комерційний банк «Преміум» було зареєстровано право власності на Предмет іпотеки комплекс будівель і споруд виробничо-складської бази (зерносховище місткістю 30 тис. тонн), що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Онуфріївський р-н, смт Павлиш, вул. 40 років Перемоги, буд. 68 (т. 1 а.с. 111 115).
У зв`язку із вказаними обставинами позивач, посилаючись на положення ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», звернувся до суду із даним позовом.
Оскільки ПАТ «КБ «Преміум» звернуло стягнення на предмет іпотеки 02 лютого 2018 року, то суд застосовує до спірних правовідносин положення ЗУ «Про іпотеку» в редакції від 19.10.2016.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
За змістом частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.
Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 19.10.2016) після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є ЦК України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до ЦК України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до ЦК України.
В Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 вказано, що згідно з правовою позицією Конституційного Суду України конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному (абзац п`ятий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп). Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважав, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням ЦК України (далі - Кодекс) не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу.
З урахуванням викладеного, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 зроблено такий правовий висновок: якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).
За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні договорів, насамперед інтересів кредитора, у главі 49 ЦК України визначено види забезпечення виконання зобов`язання. Інститут забезпечення виконання зобов`язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін договору, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Тобто у разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом із боржником і треті особи, зокрема поручителі.
ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до статті 546 ЦК України у редакції, чинної на час виникнення спірних правовідносин, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати самостійно.
З урахуванням вимог статті 6 та частини першої статті 627 ЦК України щодо свободи договору та відсутності обмежень щодо множинності та способів забезпечення зобов`язання способами забезпечення кредитних договорів у цьому випадку є передача в іпотеку декількох об`єктів нерухомого майна, застава предметів рухомого майна та майнових прав на орендні платежі за договорами оренди нерухомого майна, а також порука.
Кредитор не позбавляється права реалізувати звернення стягнення за забезпечувальними акцесорними договорами, у разі якщо строк на таку реалізацію не сплив.
Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 590 ЦК (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.
Зазначене положення узгоджується з приписами частини п`ятої статті 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), згідно з якою, якщо предметом іпотеки є два або більше об`єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.
Слід констатувати, що норми ЦК України та Закону України «Про іпотеку», які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, передбачали можливість забезпечення виконання зобов`язання шляхом передачі в іпотеку декількома іпотекодателями декількох об`єктів нерухомого майна і кредитор мав право на задоволення своїх вимог за рахунок будь-якого з об`єктів або їх усіх, якщо їхня сукупна вартість була необхідною для погашення заборгованості іпотекодавця в повному обсязі.
Тобто законодавець пов`язав задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предметів іпотеки, в тому числі шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, саме з обсягом невиконаного зобов`язання, що не означає, що отримання у власність одного з предметів іпотеки у будь-якому випадку має наслідком припинення основного зобов`язання в повному обсязі.
Законом № 2478-VIII від 03 липня 2018 року частину четверту статті 36 Закону України «Про іпотеку» було доповнено. Зокрема, передбачено, що у разі якщо вимоги іпотекодержателя забезпечені декількома предметами іпотеки (у тому числі за декількома договорами іпотеки), а позасудове звернення стягнення здійснюється за рахунок окремого предмета іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати (у тому числі шляхом позасудового врегулювання) виконання зобов`язання боржником та/або іпотекодавцем в частині, що залишилася невиконаною після завершення позасудового врегулювання за таким окремим предметом іпотеки.
Чинне законодавство не обмежує право кредитора забезпечити належне виконання боржником основного зобов`язання декількома видами забезпечення. Забезпечувальне зобов`язання є додатковим (акцесорним), а не альтернативним основному. Реалізація особою права на захист певним способом не може залежати від застосування нею інших способів правового захисту.
Системний аналіз змісту наведених правових норм дає підстави для висновку, що їхнє обмежене тлумачення у вигляді припинення основного зобов`язання внаслідок звернення стягнення на один із предметів забезпечення за наявності інших забезпечень та, при цьому, неповному задоволенні вимог кредитора є несумісним з призначенням інституту забезпечення виконання зобов`язань, його правовою природою і сутністю та суперечить принципам розумності, пропорційності і рівності сторін, адже фактично позбавляє юридичного сенсу законодавчі приписи, якими передбачено право кредитора забезпечити виконання основного зобов`язання за рахунок кількох предметів іпотеки та інших способів забезпечення зобов`язання відповідно до умов кредитних договорів у разі, якщо можливість реалізації таких способів забезпечення не вичерпана.
Тобто буквальне застосування положень частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» у відповідній редакції можливе виключно у тих випадках, коли належне та повне виконання основного зобов`язання було забезпечене іпотекою і за усіма такими договорами іпотекодержатель звернув стягнення на предмет іпотеки чи декількома способами забезпечення, але на реалізацію таких способів припинився строк звернення стягнення.
У разі якщо належне виконання основного договору забезпечувалося різними способами чи їх сукупністю, застосування вимог частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» щодо недійсності наступних вимог кредитора можливе лише у разі реалізації кредитором своїх прав за усіма такими договорами забезпечення, якщо можливість їх реалізації не втрачена, оскільки у протилежному випадку звернення стягнення на один із предметів іпотеки унеможливлює забезпечення виконання зобов`язання за допомогою інших способів забезпечення та протирічить принципу свободи договору та рівності сторін.
Отже у випадку забезпечення виконання основного зобов`язання декількома способами, основне зобов`язання не припиняється у разі, якщо реалізація іпотекодержателем своїх прав на звернення стягнення на предмет іпотеки не потягла повного задоволення його вимог.
Разом з тим у матеріалах справи відсутні дані, які свідчать, що реалізація іпотекодержателем своїх прав на звернення стягнення на предмет іпотеки потягла повне задоволення його вимог за договором кредитної лінії, як і відсутні належні докази: первинні документи, банківські виписки тощо, які підтверджують факт відсутності заборгованості та припинення зобов`язання ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» перед Банком за вказаним Кредитним договором №112/КЛ/14 від 10.12.2014.
Також суд враховує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 20 липня 2021 року, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 липня 2022 року у справі 910/4243/21 відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробнича фірма "Промтехснаб" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" про визнання припиненими зобов`язання позивача за Кредитним договором на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії №112/КЛ/14 від 10.12.2014.
Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст.76, ч. 1,2ст.77, ч. 1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» про визнання іпотеки припиненою, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17 серпня 2022 року.

Суддя Ю.І. Ковтун