Ухвала

17 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 333/3045/19

провадження № 61-4905св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» на постанову Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2021 рокув складі колегії суддів: Полякова О. З., Крилової О. В., Кухаря С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовомдо Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що 20 жовтня 2012 року у належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відсутнє газопостачання. Для приготування їжі родина позивача користується електричною плитою.

16 серпня 2018 року при виконанні перевірки представниками ПАТ «Запоріжгаз» нібито виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання, про що складено акт, якій ОСОБА_1 не вручався, а про його існування вона дізналась з листа від 06 лютого 2019 року. З приводу неправомірних дій представників ПАТ «Запоріжгаз» позивач зверталась зі скаргою до НКРЕПП, але листом від

04 березня 2019 року отримала відповідь про те, що ОСОБА_1 повинна була самостійно повідомити відповідача про пошкодження пломби. Відповідно до змісту зазначеного листа, 19 січня 2019 року працівниками відповідача було повторно обстежено квартиру позивача та встановлено, що проволока послаблена, що надає можливість відкривати кран отпуску та несанкціоновано користуватись газом.

04 лютого 2019 року, 11 лютого 2019 року та 26 лютого 2019 року

ОСОБА_1 зверталась до відповідача з проханням видати їй копію акту від 16 серпня 2018 року, але отримала лише відмови. Крім того, у своєму листі від 11 лютого 2019 року ОСОБА_1 просила ПАТ «Запоріжгаз» направити представників за адресою її проживання для повторного обстеження її квартири, але листом від 26 лютого 2019 року відповідачем відмовлено у задоволенні зазначеної заяви. Листом від 06 грудня 2018 року ПАТ «Запоріжгаз» направлено ОСОБА_1 акт-розрахунок не облікованого обсягу природного газу і його вартостей та рахунок на оплату не облікованого обсягу природного газу на суму 2 729,64 грн. Відповідно до повідомлень, які щомісячно надходять на адресу позивача, остання має переплату у розмірі 259,57 грн.

Таким чином, внаслідок незаконних дій позивача, ОСОБА_1 позбавлена можливості відновити газопостачання, їй протиправно нараховуються борги. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, відновлення газопостачання не відбулось. Несанкціонований відбір газу належними та допустимими доказами не підтверджений, але відповідач відмовляється належним чином обстежити пломбу, підтвердити її цілісність, зняти необґрунтовані нарахування та поновити газопостачання квартири.

ОСОБА_1 просила суд визнати дії ПАТ «Запоріжгаз» по складанню акту від 16 серпня 2018 року неправомірними та зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту не втручання в вузол обліку природного газу для несанкціонованого відновлення газопостачання шляхом пошкодження пломбувального матеріалу, а також сплати заборгованості по використанню не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, завданого порушенням споживача, у розмірі 2 729,64 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії ПАТ «Запоріжгаз» по складанню акту від 16 серпня 2018 року неправомірними. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що з акту про відключення встановлено, що працівниками не було зафіксовано показання лічильника газу на момент відключення. Зазначене порушення, позбавляє можливості довести зміну обсягу нарахованого газу після його відключення. ОСОБА_1 не погодилась із зафіксованим в акті порушенням, та вчинила відповідні дії, спрямовані на проведення експертизи, проте експертиза проведена не була. Оскільки не підтверджено факту, відображеному в акті про порушення від 16 серпня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій ПАТ «Запоріжгаз» по складанню акту від 16 серпня 2018 року неправомірними підлягають задоволенню.

Водночас апеляційний суд вважав відсутніми підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання АТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем не надано доказів на підтвердження звернення до АТ «Запоріжгаз» із письмовою заявою про відновлення газопостачання. В матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про усунення порушень законодавства позивачем після складення акту відключення газових приладів від 20 жовтня 2012 року у абонента ОСОБА_1 за адресою; АДРЕСА_1 , шляхом опломбування пломбою № 08584454. Дії відповідача з приводу складання цього акту до теперішнього часу жодним чином не оскаржені.

Аргументи учасників справи

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Запоріжгаз», в якій просить постанову Запорізького апеляційного суду від

02 лютого 2021 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання дій ПАТ «Запоріжгаз» по складанню акту від 16 серпня 2018 року неправомірними і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанцій при розгляді апеляційної скарги не було враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого

2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 22 березня 2018 року у справі 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня

2018 року у справі № 9901/497/18, у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 311/2314/16), оскільки за змістом пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку. Водночас складений працівниками відповідача акт про порушення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Постанова суду апеляційної інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжгаз про визнання дій ПАТ «Запоріжгаз» по складанню акту від 16 серпня 2018 року неправомірними, тому в іншій частині судові рішення в касаційному порядку не переглядаються.

У вересні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, в якому просить оскаржене судове рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення. Указує, що жодна з зазначених у касаційній скарзі постанов Великої Палати Верховного Суду не має відношення до цієї справи і від висновків, викладених у цих постановах, апеляційний суд не відступав.

Зазначена справа є малозначною, підстав для відкриття касаційного провадження не було, а посилання на наведені в касаційній скарзі постанови відповідач використав формально для наявності підстав для відкриття касаційного провадження.

Після складання акту 16 серпня 2018 року контролер не вжила ніяких дій щодо припинення «несанкціонованого відновлення газопостачання», якщо воно дійсно було на її думку, не встановила нову заглушку та пломбу, не направила пломбу та пломбувальний матеріал (проволоку) для проведення експертизи та встановлення причини її послаблення. З 2012 року представники відповідача неодноразово відвідували її квартиру і претензій щодо пломби, яка не порушена чи пломбувального матеріалу у них не було, а 16 серпня 2018 року контролер (а не комісія у складі 3 осіб) прийшла до її квартири не для проведення перевірки, а за її заявою про поновлення газопостачання у квартирі. Відповідач прийняв рішення про її вину та припинення газопостачання безпідставно, без наявності доказів вини, без проведення експертизи пломбування, про яке вона просила за її заявою від 26 березня 2019 року, ще до звернення до суду і у проведенні якої відповідач їй відмовив листом від 20 квітня 2019 року. Таким чином, дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання у квартиру відбувались у порушення діючих норм законодавства. Акт про відключення від газопостачання відповідачем 30 січня 2019 року взагалі не складався і їй не надавався, а причини припинення газопостачання - «наявність витоків газу» також не знайшло свого підтвердження наданими відповідачем документами. Відповідачем було порушено процедуру відключення її квартири від газопостачання, оскільки таке відключення відповідач має право здійснити, надавши споживачу повідомлення про припинення газопостачання не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання. Всупереч цьому, працівниками АТ «Запоріжгаз» було здійснено відключення газопостачання без завчасного попередження, що є недопустимим та порушує її права. Суд першої інстанції визнавши доведеною її вину у несанкціонованому поновленні газопостачання порушив принцип презумпції невинуватості, обов`язок доведення її вини лежав на відповідачеві, не надано оцінку відмові відповідача від проведення експертизи за її заявою від 26 березня 2019 рок, тому ці недоліки усунув апеляційний суд.

Рух справи

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК Українипідставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 22 березня 2018 року у справі 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі

№ 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 311/2314/16).

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини

За адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я

ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , встановлено газові прилади: газова плита з централізованим гарячим водопостачанням, зареєстровано три особи.

Згідно з актом відключення газових приладів від 20 жовтня 2012 року у абонента ОСОБА_1 за адресою; АДРЕСА_1 відключено плиту ПГ-4, шляхом опломбування пломбою № 08584454. В акті, у графах заборгованість за використаний природний газ та показник лічильника на момент відключення газового приладу інформація відсутня.

Відповідно до акта про порушення № , складеного контролером відділу інспектування 16 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване відновлення газоспоживання, а саме порушення пломбувального матеріалу (проволока, на якій встановлена пломба № 08584454, не фіксує кран вводу). Зазначений акт підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Згідно з протоколом № 2232 комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 14 вересня 2018 року прийнято рішення про задоволення акту про порушення від 16 серпня 2018 року.

Відповідно до акта-розрахунка не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, з приводу виявлених порушень у споживача ОСОБА_1 : несанкціоноване відновлення газопостачання було проведено перерахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, завданого порушенням споживача у розмірі 27 729,64 грн.

Згідно інформації ПАТ «Запоріжгаз» 16 серпня 2018 року працівником відділу інспектування ПАТ «Запоріжгаз» було виявлено порушення відповідне до пп. 2 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу, а саме «несанкціоноване відновлення газоспоживання: порушення пломбувального матеріалу (проволока на якій встановлено пломбу № 08584454, не фіксує кран вводу)», про що було складено акт про порушення від 16 серпня 2018 року № , відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу, який був засвідчений представником ПАТ «Запоріжгаз» та споживачем особисто без зауважень. Споживач не надала доступу для усунення порушення. Згідно інформації ПАТ «Запоріжгаз» 20 грудня 2018 року та 14 січня 2019 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» повторно було обстежено ПГ4, газопостачання на яку було припинено 20 жовтня 2012 року, та при обстежені течошукачем «ВАРТА 5-03» при відкритих кранах на плиту концентрація газу складала 1,1%. Пл. № 08584454 не порушена, проволока послаблена, що надає можливість відкривати кран опуску ПГ4 та несанкціоновано користуватися газом. Споживач повторно не надала доступу для усунення порушення, а саме: демонтувати кран опуску, встановити душку та опломбувати.

Позиція Верховного Суду

У пункті 5 частини першої статті 396 ЦПК України зазначено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Аналіз пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України свідчить, що якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилалася особа у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, то касаційне провадження закривається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року в справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) зазначено, що процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зроблено висновок, що під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі

№ 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18), на яку міститься посилання в касаційній скарзі, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати протокол засідання комісії Центральних районних електричних мереж (далі - РЕМ) ПАТ «ЕК Одесаобленерго» від 29 червня 2017 року № 67 щодо розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) від 16 травня 2017 року № 036296 та визнати дії комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» щодо розгляду зазначеного акта неправомірними.

У наведеній справі Верховний Суд зробив висновок, що складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі

№ 9901/497/18. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 311/2314/16 (провадження № 61-35175св18), на яку міститься посилання в касаційній скарзі, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Запоріжгаз збут», ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Газбудсервіс», третя особа - ДП «Запоріжстандартметрологія», про захист прав споживачів.Посилаючись на те, що перевірка роботи лічильника газу була проведена з порушенням вимог діючого законодавства України, а відтак нарахування збитків є безпідставним, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати неправомірними дії відповідача при проведені 09 березня 2016 року перевірки лічильника газу із застосуванням магніту та при складанні акту про порушення за №000024 від 14 квітня 2016 року, невстановлення іншого лічильника газу із обмінного фонду; визнати недійсними акти порушень № (о/р) 021 від 09 березня 2016 року та №000024 від 14 квітня 2016 року; визнати недійсним акт експертизи №093 від 04 квітня 2016 року, складений Сервісним центром по повірці лічильників газу ПАТ «Запоріжгаз»; визнати протиправними дії ПАТ «Запоріжгаз» при розгляді на комісії акту про порушення за № 000024 від

14 квітня 2016 року та прийняття акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 01 липня 2016 року щодо розміру заподіяних збитків у сумі 45 912,15 грн; зобов`язати відповідача провести перерахунок спожитого газу за весь період споживання газу без лічильника з 09 березня 2016 року за нормами споживання за аналогічний попередній період, а також стягнути солідарно з ПАТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз збут» витрати на правову допомогу.

У наведеній справі Верховний Суд вказав, що як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Виходячи зі змісту позовних вимог та встановлених судами обставин у цій справі висновки щодо застосування норми права, які викладені у наведених постановах Верховного Суду та на які посилається ПАТ «Запоріжгаз»у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними до правовідносин в справі, що переглядається.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З урахуванням того, що після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України Верховним Судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на які посилалася особа у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, то суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 396, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» на постанову Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2021 рокуу справі № 333/3045/19 в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій ПАТ «Запоріжгаз» по складанню акту від 16 серпня 2018 року неправомірними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук