ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/612/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/4577/21 Категорія: 305010900 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.,

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» - адвоката Терзі Олександра Сергійовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2020 року у справі № 711/8183/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно постанови суду ОСОБА_2 23 листопада 2020 року о 15 год. 25 хв. в м. Черкаси на перехресті нерівнозначних доріг вул. Гоголя та вул. Б. Хмельницького, керуючи автомобілем «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Ravon», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, чим порушив п. 16.11, 1.5, 2.3б Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На момент ДТП ОСОБА_2 застрахував відповідальність власника наземного транспортного засобу в ПрАТ «Срахова Компанія «Саламандра», поліс № 200503323.

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася з письмовим повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку, до ПрАТ «Страхова Компанія «Саламандра».

01 березня 2021 року проведено візуальне обстеження автомобіля марки «Ravon», д.н.з. НОМЕР_2 , за участі ОСОБА_2 , представника позивача - адвоката Ковтун А. В., працівників авторизованого сервісного підприємства ТОВ «Богдан-Авто-Черкаси» та судового експерта-автотоварознавця Кипи С. М.

Згідно висновку експерта за результатами авто товарознавчого дослідження за № 009/2021 від 03 березня 2021 року розмір матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП власнику автомобіля «Ravon» з урахуванням ПДВ 20 % складає 90 371,72 грн.

Вказаний висновок експерта за результатами авто товарознавчого дослідження за №009/2021 від 03 березня 2021 року, 05 березня 2021 року надано в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» з заявою про збільшення розміру страхового відшкодування до суми 90 371,72 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Богдан-Авто Черкаси» за ремонт автомобіля «Ravon» д.н.з. НОМЕР_2 були отримані кошти в сумі 57 646,26 грн від ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» 19 квітня 2021 року.

Позивач вказує, що нею витрачено на відновлювальний ремонт автомобіля «Ravon», д.н.з. НОМЕР_2 , власні грошові кошти в сумі 41 837,5 грн, зокрема: 30 734,70 грн - акт виконаних робіт № ЧК-0000018 від 23 червня 2021 року; 1 300 грн - рахунок-фактура № ТКСчИ54595 від 24 червня 2021 року; 9 082,80 грн - акт виконаних робіт № ЧКБ0000816 від 06 липня 2021 року; 720 грн - акт виконаних робіт № ФОП0004571 від 24.06.2021.

Посилаючись на те, що нею було витрачено на відновлювальний ремонт грошові кошти у розмірі 41 837,5 грн, тому просила суд стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Саламандра» грошові кошти в сумі 41837,50 грн. в рахунок відшкодування в повному обсязі завданих збитків страхувальником ОСОБА_2 .

Також, зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала значний моральний біль, переживає сильні емоційні стреси, які супроводжуються почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху, тощо. Завдані моральні страждання спричинили негативні зміни у її житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні, втрата можливості виконувати повсякденні обов`язки протягом строку ремонту автомобіля марки «Ravon» д.н.з. НОМЕР_2 , відірваність від активного соціального життя, відірваність від роботи, так як була втрачена можливість користуватись автомобілем понад 7 місяців, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість. А тому, моральну шкоду оцінює у розмірі 40 000 грн, яку просила стягнути на її користь, а також судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, яка заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страхувальником в сумі 41 837,50 грн та судовий збір в сумі 575 ,13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн та судовий збір в сумі 332 ,87 грн.

В решті позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 41 837,50 грн, суд першої інстанцї керувався положеннями статтями 1166, 1167 ЦК України та виходив з того, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» і в цій частині вимоги є доведеними.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд першої істанції виходив із того, сума яку просив стягнути відповідача є завищено, тому з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості дійшов висновку, що сума моральної шкоди у розмірі 10 000 грн є достатньою і справедливою компенсацією завданої моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» - адвокат Терзі О.С. не погоджуючись із рішенням суду в частині стягнення майнової шкоди з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», вважаючи його помилковим, винесеним внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та без урахування правових позицій Верховного Суду, просить його скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що страхове відшкодування (оцінена шкода) в повному обсязі виплачена в межах строку, що визначений ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та в розмірі, що відповідає вимогам ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Звертає увагу, що наданий позивачем висновок складений на комерційній основі і експерт при складенні висновку не був попереджений (обізнаний) про відповідальність за відомо неправдивий висновок, тому наданий позивачем висновок експерта № 009/2021 від 03.03.2021 року в силу вимог ст. 102 ЦПК України не можна вважати саме висновком експерта, а зміст даного дослідження жодним чином не спростовує зміст звіту № 251*/12-20 від 29.12.2020 року.

Також зазначає, що висновок експерта № 009/2021 від 03.03.2021 року складений по спливу 4 місяців після ДТП, а позивач не підтверджує/не спростовує, що за цей час транспортний засіб міг зазнати додаткових ушкоджень, що також впливає на вартість відновлювального ремонту. Позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про збереження транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП, в тому ж стані до моменту проведення експертного дослідження в березні 2021 року.

Крім того, судом першої інстанції не було надано належної оцінки звіту № 251*/12-21 від 29.12.2020 року, помилково взято до уваги висновок експерта №009/2021 від 03.03.2021 року, вважаючи його помилково саме висновком експерта, хоча такий не відповідає вимогам ст. 102, 106 ЦПК України, висновок експерта № 009/2021 від 03.03.2021 року складений по спливу 4 місяців після ДТП.

Суд першої інстанцій не навів жодних аргументів, чому відхилений звіт № 251*/21-20 від 29.12.2020 року та чи містить вказаний звіт порушення, які б дали змогу суду першої інстанції однозначно та обгрунтовано відхилити його як доказ по справі.

Вказує, що відповідно до змісту оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначає, що страхове відшкодування має розраховуватися виходячи з вартості відновлювального ремонту, виконаного спеціалізованим сервісним центром ТОВ «Богдан Черкаси Авто», що зазначено в наданих до позову актах виконаних робіт, видаткових накладних тощо. Однак позиція суду не узгоджується з вимогами ст. ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України.

Надані позивачем акти виконаних робіт з вимогами ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст. 1194 ЦК України та правових позицій Верховного Суду викладених в постановах від 17.04.2019 року у справі № 500/3802/16-ц, у постанові від 17.04.2019 року у справі № 520/10265/16-ц, у постанові від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 та у справах № 910/3650/16, 910/32969/15, 910/3867/16, 910/22886/16 , не вважається для ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» оціненою шкодою, а відтак, не підлягає відшкодування саме страховою компанією.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Ковтун А.В. просить апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року без змін, вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Рішення місцевого суду оскаржується в частині задоволення позову про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому рішення суду першої інстанції в іншій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 27 листопада 2020 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/8283/20 (провадження № 3/711/2640/20) визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Дана постанова вступила в законну силу 08 грудня 2020 року

Як вбачається з вищезазначеної постанови, ОСОБА_2 23 листопада 2020 року о 15 год. 25 хв. в м. Черкаси на перехресті нерівнозначних доріг вул. Гоголя та вул. Б.Хмельницького, керуючи автомобілем «RENAULT DOKKER», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «RAVON» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, чим порушив п. 16.11, 1.5, 2.3б Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до Полісу №200503323 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130 000, 00 грн, а шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000,00 грн.

Також встановлено, що 24 листопада 2020 року до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

30 листопада 2020 року представник ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу «RAVON», д.н.з. НОМЕР_3 , про що був складений Акт огляду. Акт огляду підписаний потерпілим та не містить зауважень та заперечень.

28 грудня 2020 року представник ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» здійснив додатковий огляд пошкодженого транспортного засобу «RAVON», д.н.з. НОМЕР_3 , про що був складений Акт огляду. Вказаний Акт огляду підписаний потерпілим і також не містить зауважень та заперечень.

19 січня 2021 року ОСОБА_1 подана до ПрАТ « Страхова компанія «Саламандра» заяву про страхове відшкодування, оскільки сторони бажали врегулювати даний спір мирним шляхом.

Відповідно до Полісу № 200503323 - автомобіль «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра». Строк дії договору з 18.07.2020 по 17.07.2021 року.

Відповідно до Звіту № 251*/12-20 про оцінку вартості (розміру) збитків, причинених пошкодженням транспортного засобу «RAVON» , д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , вартість (розмір) втрат, отриманих пошкодженням транспортного засобу «Ravon», д.н.з. НОМЕР_2 ,, власником якого є ОСОБА_1 , складає 57 646 грн 29 коп (включаючи ГДС на запасні частини, матеріали покраски).

Відповідно до Акту виконаних робіт № ЧК-0000018 від 23 червня 2021 року, складеного ТОВ «Богдан-Авто Черкаси», вартість відновлювального ремонту автомобіля «RAVON» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 30 734 грн 70 коп.

Як вбачається з квитанції № 18 від 23 червня 2021 року, ОСОБА_1 було сплачено ТОВ «Богдан-Авто Черкаси» кошти в розмірі 30 734 грн 70 коп.

Відповідно до Акту виконаних робіт № ФОП0004571 від 24 червня 2021 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «RAVON» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 720 грн 00 коп.

Відповідно до Рахунку-фактури № ТКСчИ54595 від 24 червня 2021 року, складеного ТОВ «Техно Кар», вартість відновлювального ремонту автомобіля «RAVON» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 1 300 грн 00коп.

Відповідно до Акту виконаних робіт № ЧКБЧ0000816 від 06 липня 2021 року, складеного ТОВ «Богдан-Авто Черкаси», вартість відновлювального ремонту автомобіля «RAVON» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 9 082 грн 80 коп.

Отже , розмір майнової шкоди, яку понесла позивачка, складає 41 837 грн 50 коп.

Відповідно до Висновку експерта за результатами авто товарознавчого дослідження №009/2021 від 03 березня 2021 року, розмір матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП власнику автомобіля «RAVON R2», реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ 20% складає 90 371,72 грн.

Відповідно до Довідки, виданої директором ТОВ «Богдан-Авто Черкаси» Драган Т.С., згідно рахунку № ЧК-0002678 від 17 грудня 2020 року на суму 9 0040, 20 грн за ремонт автомобіля «RAVON» модель R2 1,25 Elegant АТ, держ.номер НОМЕР_2 , кузовний номер НОМЕР_4 , двигун номер НОМЕР_5 , були отримані кошти у сумі 57 646, 26 грн (арк.спр.108) від ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» 19 квітня 2021 року платіжне доручення № 1433, як страхове відшкодування на ремонт автомобіля «RAVON R2», д.н. НОМЕР_2 згідно страхового акту № 0029948.11.20/1. Без ПДВ.

Позивачка визнала, що їй було сплачено страхове відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» в сумі 57 646,29 грн, а тому вважає, що на її користь повинні бути відшкодовані фактичні матеріальні збитки на суму 41 837,50 грн, які підлягають стягненню із страхової компанії в межах ліміту страхового відшкодування.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Таким чином, оскільки ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» страхового відшкодування майнової шкоди складає 130 000 грн і цієї суми достатньо для покриття фактично завданої майнової шкоди, то ОСОБА_2 , як винна особа, не повинен сплачувати різницю між розміром страхового відшкодування, визначеного страховою компанією, та фактично понесеними витратами на відновлення автомобіля (ремонт) в розмірі 41 837,50 грн.

Отже, вказану різницю винна особа зобов`язана відшкодувати лише у тому випадку, якщо сума матеріальної шкоди перевищує ліміт відповідальності, яка встановлена договором страхування.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 липня 2021 року у справі №522/14085/19, в якій судом в справі за аналогічних правовідносин зроблено висновок, що у разі якщо деліктні відносини поєднані з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки звіту №251*/12-21 від 29.12.2020 року та не наведено жодних аргументів, чому відхилений звіт №251*/21-20 від 29.12.2020 року та чи містить вказаний звіт порушення, які б дали змогу суду першої інстанції однозначно та обгрунтовано відхилити його як доказ по справі, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки за загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, відповідач не спростував ці обставини у порядку, визначеному статтями 77-79 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі докази, в тому числі рахунок - фактура № ЧК-000062 від 18 січня 2021 року, довідку, видану директором ТОВ «Богдан-Авто Черкаси» Драган Т.С., видаткову накладну № ЧК-0000098 від 30 квітня 2021 року, акт виконаних робіт № ЧК-0000018 від 23 червня 2021 року, копію квитанції № 18 від 23 червня 2021 року, акт виконаних робіт № ФОП0004571 від 24 червня 2021 року, розрахунок -фактура № ТКСчИ54595 від 24 червня 2021 року , акт виконаних робіт № ЧКБ 0000816 від 06 липня 2021 року та установлено, що страховиком було сплачено кошти як страховий платіж у розмірі 57 646,26 грн, що відповідає сумі вказаній у звіті №251*/12-21 від 29.12.2020 року , проте вказана сума не є достатньою для відновлення транспортного засобу, а тому витрати, які понесла позивачка на відновлювальний ремонт транспортного засобу становлять 41 837,50 грн, і вказана сума не перевищує ліміт страхового відшкодування.

Отже, наведені норми, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, які свідчать про те, що розмір матеріального збитку, понесений позивачем на відновлення транспортного засобу, становить 99 483,76 грн (41 837,50 грн + 57 646,26 грн), що не перевищує ліміт відповідальності ОСОБА_2 на підставі укладених з страховою компанією ПрАТ « Страхова компанія «Саламандра» договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідальність за завдану ОСОБА_1 шкоду підлягає стягненню із ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра».

Враховуючи, що сума яка була витрачена позивачем на відновлення транспортного засобу не перевищує ліміт страхового відшкодування, тому у позивача і не виникло підстав для звернення до винної особи ( ОСОБА_2 ) для сплати різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченою сумою страхового відшкодування .

Щодо посилання апелянта на те, що висновок експерта за результатами автотоварознавчого дослідження № 009/2021 від 03.03.2021 року, який в силу вимог ст. 102 ЦПК України не може вважатися саме висновком експерта, оскільки експерт не попереджений (обізнаний) про відповідальність за відомо неправдивий висновок, колегія суддів зазначає наступне.

Ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок експерта № 009/2021 від 03.03.2021 року не містить посилань, що даний висновок підготовлено для подання до суду і не зазначено, що експерт обізнаний (попереджений) про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення суду в основу рішення покладено не висновок експерта № 009/2021 від 03.03.2021 року, на який посилається апелянт, а докази, які підтверджують факт здійснення позивачем відновлювального ремонту транспортного засобу «RAVON» модель R2 1,25 Elegant АТ, держ.номер НОМЕР_2 та розмір понесених нею витрат, які підтверджуються такими доказами, як: рахунок - фактура № ЧК-000062 від 18 січня 2021 року, акт виконаних робіт № ЧК-0000018 від 23 червня 2021 року, копію квитанції № 18 від 23 червня 2021 року, акт виконаних робіт № ФОП0004571 від 24 червня 2021 року, розрахунок -фактура № ТКСчИ54595 від 24 червня 2021 року , акт виконаних робіт № ЧКБ 0000816 від 06 липня 2021 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону, надав оцінку всім доказам у справі і прийшов до правильного висновку про задоволення позову в цій частині.

Інші доводи були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, однак на правильність висновків суду першої інстанції щодо вирішення справи по суті не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» - адвоката Терзі Олександра Сергійовича - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді :