Справа №:755/4540/22
Провадження №: 2-зз/755/31/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Гончарука В.П.

з секретарем Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову та просить суд скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2002 року у справі № 2-1750/2003 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що Дніпровський районним судом м. Києва 27.09.2002 року було накладено арешт на майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в межах розгляду цивільної справи 2-1750/03 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу. 11.07.2003 року позов було задоволено. Згідно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна № 1443663, а саме квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали б/н від 26.09.2002 року Нарсуд, р-н Дніпровський.

Також, згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна № 1365082, а саме 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови № 634/15 від 24.11.2003 року, виконавчої служби.

Отже, на квартиру (частину квартири) за адресою АДРЕСА_1 накладено 2 арешти на підставі ухвали суду від 27.09.2002 року та постанови державного виконавця від 24.11.2003 року.

Згідно відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Києва) виконавчих документів відносно ОСОБА_1 на виконанні у Відділі не перебуває. За 2003 рік данні по виконавчим документам відсутні в АСВП, а отже надати більш детальну інформацію ВДВС не має можливості.

З моменту накладення арешту на майно пройшло вже майже 20 років, всі спірні питання давно вирішені, виконавчі провадження відсутні, а тому більше не має підстав для заявлених вимог стосовно накладання арешту на квартиру. Наявність арешту на квартирі порушує права власника (власників) володіти, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

З урахуванням наведеного, суд розглядає дану заяву без виклику сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа № 2-1750/2003 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Згідно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна № 1443663, а саме квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали б/н від 26.09.2002 року Нарсуд, р-н Дніпровський.

Також, згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна № 1365082, а саме 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови № 634/15 від 24.11.2003 року, виконавчої служби.

В свою чергу, 11 липня 2003 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу було задоволено.

Відповідно до ч. ч.1, 9 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Разом з тим, як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006р. № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Дослідивши письмові докази по справі, матеріали, що додані до заяви, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на наступне.

Із п. 4 ч. 9 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року вбачається, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно відповіді відділу архівної роботи Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2022 року за № 755/4540/22/16419/2022, вбачається, що матеріали цивільної справи № 2-1750/2003 знищені, оскільки минули строки її зберігання.

Враховуючи, що у суду відсутні матеріали вказаної цивільної справи та ухвала в оригіналі на підтвердження забезпечення позову, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд не може за вказаною заявою скасувати заходи забезпечення позову в порядку ч. 1 ст. 158 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пункт 2 ч. 1 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року передбачає, що спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.158, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з вимогами про зняття арешту в порядку позовного провадження в цивільному судочинстві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя