Провадження №2/447/495/22
Справа №447/1833/22
щодо залишення позовної заяви без руху
10.08.2022 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,
розглянувши у м. Миколаїв Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя,
09.08.2022 на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Вивчивши матеріали позовної заяви, та враховуючи вимоги Цивільного процесуального кодексу України, приходжу висновку, що позовна заява не відповідає вказаним вимогам, виходячи з наступного.
При зверненні із позовом, позивач не сплатила судовий збір у справі та подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, оскільки на її утриманні знаходяться п`ятеро малолітніх дітей, а вона не працевлаштована, тобто перебуває у важких матеріальних умовах.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
За статтями 1, 2 цього Закону, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частина друга статті 3 цього ж Закону містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а його стаття 5 - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.
Згідно положень Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно позовних вимог, позивач пред`явила такі позовні вимоги:
1) визнати зазначене в описовій частині позову майно спільною сумісною власністю подружжя;
3) залишити у власності відповідача решту майна на суму 578 000,00 грн., а невідповідність часток у розмірі 161 500,00 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.
Із наведеного встановлено, що позивачкою заявлено позовні вимоги як майнового, так і немайнового характеру.
Щодо позовних вимог майнового характеру, то згідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Відтак, позивачкою не правильно зазначено ціну позову, яка складає 578 000,00 грн., а не 416 500,00 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, позивач повинна сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн. за пред`явлену немайнову позовну вимогу.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір», а саме п. 1 ч. 2 ст. 4, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наведені позивачкою позовні вимоги майнового характеру, такій необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 780,00 грн.
При цьому, позивачкою не додано доказів, що свідчили б про перебування останньої у скрутному матеріальному становищі. Більше того, позивач просила стягнути судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 2 500 грн. та витрат, пов`язаних з оцінкою землі у розмірі 2 500,00 грн. Таким чином, позивачка навела взаємовиключні твердження щодо неспроможності понести судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.
Враховуючи наведене, зазначене клопотання позивачки не підлягає до задоволення, та такій необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6 772,40 грн.
Згідно статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних вище недоліків.
Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,
п о с т а н о в и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків заяви п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.
Якщо у зазначений в даній ухвалі строк, позивач не усуне недоліки заяви, то заява буде вважатись неподаною і на підставі ухвали суду буде повернена позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання ухвали суддею.

Ухвала про залишення заяви без руху не підлягає оскарженню. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Головатий А.П.