н/п 2/490/1195/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді - Чулуп О.С.,

при секретарі судового засідання - Росинець В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа: Привтаний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс», в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 24 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. зареєстрований за № 80600 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 366593085 від 26 грудня 2018 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів. Будь-яких договорів, зокрема кредитного (який був би нотаріально посвідчений) та на підставі яких могли виникнути грошові зобов`язання перед відповідачем не укладав. Окрім того виконавчий напис вчинено без надання нотаріусу доказів безспірності заборгованості.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна С.С. перебував виконавчий напис, вчинений 24.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за № 80600 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 11090 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна С.С. від 07 липня 2021 року виконавче провадження № 66011371 з виконання виконавчого напису № 80600 виданого 24 жовтня 2020 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (в редакції чинній станом на 08 серпня 2020 року, далі - Закон № 3425-XII) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону № 3425-XII нотаріуси вчиняють виконавчі написи.

Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Тобто, виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі слід перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06 травня 2019 року №320/7932/16-ц.

Щодо переліку документів, які є підставою для вчинення виконавчого напису суд зазначає таке.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік таких документів наведено у постанові Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік).

Враховуючи ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року № К/800/6492/17 та № К/800/7651/17, до даних правовідносин має бути застосовано Перелік у редакції, чинній станом на 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Зі змісту оскаржуваного у цій справі виконавчого напису слідує, що підставою для винесення оскаржуваного виконавчого напису є: кредитний договір № 366593085, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», договір відступлення прав вимоги укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», договір відступлення прав вимоги укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК Компанія «Онлайн Фінанс».

Судом встановлено, що кредитний договір № 366593085 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не був нотаріально посвідчений. Відтак, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Зі змісту виконавчого напису слідує, що стягнення за ним проводиться за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року у сумі 11090 грн, яка складається з: суми заборгованості за сумою кредиту - 2500 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 928 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенею в розмірі 6462 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1200 грн.

За приписами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначає позивач із сумою заборгованості перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» він не погоджується.

З виконавчого напису слідує, що стягнення заборгованості проводиться за період з 05 серпня2020 року по 05 серпня 2020 року в розмірі 9890 грн., в той час як згідно кредитного договору позивач отримав кредитні кошти в розмірі 2500 грн. з обов`язком сплати відсотків в розмірі 467,20 річних. Відповідачем ж не наведено будь-яких доводів та не надано доказів на підтвердження існування за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року заборгованості ОСОБА_1 в розмірі 9890 грн.

Відтак сума заборгованості ОСОБА_1 за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року у сумі 11090 грн. 00 коп. не є безспірною, тому не може бути стягнута на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1362 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов - задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 80600 від 24 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 11090 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» на користь держави судовий збір в розмірі 1362 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки визначені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя