Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1986/21
Провадження № 2/689/61/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2022 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Хмелянчишиної Ю.Ю.,

представника позивачки - адвоката Косіка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Ярмолинецької селищної ради про визнання незаконними та скасування наказів, припинення права приватної власності, визнання права постійного користування земельними ділянками в порядку спадкування, зобов`язання повернути земельні ділянки, зобов`язання передати в постійне користування земельну ділянку,

встановив:

Стислий виклад позиції Позивача

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - Відповідач 1) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2) та з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

- визнати незаконними та скасувати одинадцять наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про затвердження документації із землеустрою на надання земельної ділянки у власність» для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності поза межами населених пунктів Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області: від 11.06.2019 р. №22-4322-СГ ( ОСОБА_3 ; 2га, к.н.: :04:005:0018); від 11.06.2019 р. №22-4323-СГ ( ОСОБА_4 ; 2га, к.н.: :04:005:0010); від 11.06.2019 р. №22-4326-СГ ( ОСОБА_5 ; 2га, к.н.: :04:005:0013); від 11.06.2019 р. №22-4324-СГ ( ОСОБА_6 ; 2га, к.н.: :04:005:0012); від 11.06.2019 р. №22-4325-СГ ( ОСОБА_7 ; 2га, к.н.: :04:005:0016); від 11.06.2019 р. №22-4321-СГ ( ОСОБА_8 ; 2га, к.н.: :04:005:0023); від 11.06.2019 р. №22-4322-СГ ( ОСОБА_9 ; 2га, к.н.: :04:005:0015); від 11.06.2019 р. №22-4317-СГ ( ОСОБА_10 ; 2га, к.н.: :04:005:0017); від 11.06.2019 р. №22-4316-СГ ( ОСОБА_11 ; 2га, к.н.: :04:005:0011); від 11.06.2019 р. №22-4320-СГ ( ОСОБА_12 ; 2га, к.н.: :04:005:0014); від 11.06.2019 р. №22-4319-СГ ( ОСОБА_13 ; 2га, к.н.: :04:005:0022);

- припинити право приватної власності ОСОБА_2 на одинадцять земельних ділянок площею 2 га кожна з кадастровими номерами: :04:005:0018, :04:005:0010, :04:005:0013, :04:005:0012, :04:005:0016, :04:005:0023, :04:005:0015, :04:005:0017, :04:005:0011, :04:005:0014, :04:005:0022;

- визнати за ОСОБА_1 право постійного користування в порядку спадкування на одинадцять земельних ділянок площею 2 га кожна з кадастровими номерами: :04:005:0018, :04:005:0010, :04:005:0013, :04:005:0012, :04:005:0016, :04:005:0023, :04:005:0015, :04:005:0017, :04:005:0011, :04:005:0014, :04:005:0022;

- зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 одинадцять земельних ділянок площею 2 га кожна з кадастровими номерами: :04:005:0018, :04:005:0010, :04:005:0013, :04:005:0012, :04:005:0016, :04:005:0023, :04:005:0015, :04:005:0017, :04:005:0011, :04:005:0014, :04:005:0022;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області передати ОСОБА_1 в постійне користування земельну ділянку площею 0,79 га з кадастровим номером :04:005:0019 (т.1 а.с. 1-9, т.2 а.с. 81, 82).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що означені вище земельні ділянки утворені за рахунок (на місці) земельної ділянки площею 23 га з кадастровим номером :04:005:0109. Ця ділянка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_14 на підставі державного акту на право постійного користування землею. ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого є Позивачка. Вважає, що вона успадкувала дане право постійного користування. Зазначає, що за життя ОСОБА_14 був засновником і головою Фермерського господарства «Синожати». Рішенням Ярмолинецького районного суду від 21 січня 2021 року за ОСОБА_14 визнано права засновника даного господарства у порядку спадкування.

Стислий виклад заперечень Відповідачів та третьої особи

Відповідач 1 - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області проти позову заперечувало. Вважає, що набуття права постійного користування землею селянським (фермерським) господарством для ведення фермерського господарства не передбачено. Право постійного користування, надане ОСОБА_14 як фізичній особі, припинилось після його смерті в силу закону і не входило до складу спадщини. Право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності для сільськогосподарських потреб не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу. Єдиним належним і допустимим доказом належності спірної земельної ділянки тій чи іншій особі є наявність правовстановлюючого документа. У СФГ «Синожати» такого не було. Спірні накази Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є законними та вичерпали свою дію в момент їх прийняття - шляхом виконання (див.: відзив на а.с. 11-13 т.2).

Відповідачка 2 - ОСОБА_2 проти позову заперечувала з підстав того, що вона законно придбала у ОСОБА_15 одинадцять спірних земельних ділянок по 2 га кожна у 2021 році відповідно до укладених договорів купівлі-продажу. Селянське (фермерське) господарство «Верховина» (), єдиним засновником і керівником якого був померлий ОСОБА_14 , було зареєстроване через три дні після реєстрації державного акта на право постійного користування спірною земельною ділянкою площею 23 га. Відповідно до статей 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 7, 27, 38, 50, 51 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, статей 31, 92 ЗК України від 25 жовтня 2001 року після отримання у постійне користування земельної ділянки, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, та проведення державної реєстрації такого господарства постійним користувачем цієї ділянки є відповідне господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. За даних обставин зазначене право не було об`єктом спадкування, постійним користувачем спірної земельної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство (постанова ВП ВС від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц). Вважає, що до СФГ «Верховина» перейшло право постійного користування. Зі змісту ухвали господарського суду Хмельницької області від 23 червня 2006 року у справі №4/131-Б вбачається, що постановою господарського суду Хмельницької області від 25 травня 2006 року СФГ «Верховина» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком до 22 листопада 2006 року. Запис про державну реєстрацію припинення СФГ «Верховина» внесено 06 лютого 2008 року на підставі судового рішення господарського суду Хмельницької області від 04 липня 2006 року №4/131-Б про припинення юридичної особи у зв`язку з її банкрутом. Припинення СФГ «Верховина» без правонаступників є підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою (пункт в) частини першої статті 141 ЗК України 2001 року). ОСОБА_14 зареєстрував ФГ «Синожати» більше, ніж через 6 років після одержання в постійне користування спірної земельної ділянки. Ця юридична особа не є правонаступником СФГ «Верховина» в цілому, у тому числі в частині права постійного користування (див.: відзив на а.с. 17-27 т.2).

Третя особа - Ярмолинецька селищна рада позицію щодо позову не висловила, поклалась на розсуд суду (т.2 а.с. 68).

Процесуальні дії та рішення у справі

18 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 21 грудня 2021 року позов ухвалою суду залишено без руху з метою усунення недоліків щодо доплати судового збору. 29 грудня 2021 року ухвалою суду продовжено розгляд справи. 17 січня 2022 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити повністю з підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

10 серпня 2000 року ОСОБА_14 рішенням №17 14 сесії Ярмолинецької районної ради Хмельницької області XXIII скликання надано земельну ділянку площею 23 га в постійне користування з земель запасу Москалівської сільської ради для утворення селянського (фермерського) господарства. Пунктом другим цього рішення доручено юридичному відділу райдержадміністрації зареєструвати фермерське господарство як юридичну особу. Пунктом третім вирішено просити Хмельницький філіал інституту землеустрою виготовити за рахунок Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств проєкт відводу землі та видати акт на право постійного користування землею. Четвертим та п`ятим пунктом рішення дозволено фермерському господарству виготовити в установленому порядку печатку і штамп, а Ярмолинецькому територіально-відокремленому безбалансовому відділенню дирекції банку «Україна» по Хмельницькій області - відкрити фермерському господарству розрахунковий рахунок (т.2 а.с. 18).

04 вересня 2000 року складено акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі. ОСОБА_14 зазначається в акті як землекористувач. Акт містить опис меж на плані зовнішніх меж землекористування фермерського господарства ОСОБА_14 . Також виготовлено кадастровий план землекористування фермерського господарства ОСОБА_14 на землях запасу Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області /з даними виносу в натуру/ (т.2 а.с. 19 та 19 тил.сторона, 20).

09 січня 2001 року у Ярмолинецькому РВЗР (районному відділі земельних ресурсів) зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №007 Державний акт серії III-ХМ №006442 на право постійного користування землею, виданий громадянину України ОСОБА_14 . Земельна ділянка площею 23 га розташована на території Москалівської сільської ради Ярмолинецького району, надана для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі рішення Ярмолинецької районної ради від 10 серпня 2000 року №17 (т.2 а.с. 21).

12 січня 2001 року зареєстровано створення Селянського (фермерського) господарства «Верховина» (). Засновник і керівник - ОСОБА_14 (т.1 а.с. 54 тил.)

19 квітня 2007 року зареєстровано створення Фермерського господарства «Синожати» () (т.2 а.с. 57 тил.).

06 лютого 2008 року внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис за № 7000079 про припинення юридичної особи - Селянського (фермерського) господарства «Верховина» () у зв`язку з визнанням її банкрутом на підставі рішення господарського суду Хмельницької області від 04.04.2006 у справі №4/131-Б. Обставина учасниками визнається та підтверджується витягом з цього реєстру від 22 жовтня 2021 року (т.2 а.с. 53-55).

01 червня 2016 року - дата державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Реєстрація здійснена з такими ідентифікуючими відомостями: кадастровий номер - :04:005:0109, площа - 22,7902 га, форма власності - державна, цільове призначення - 01.02 Для ведення фермерського господарства Земель сільськогосподарського призначення, власник - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, користувач - ОСОБА_14 . Означені обставини підтверджуються витягом №НВ-019 з Державного кадастру про земельну ділянку, що сформований 16.04.2019 року державним кадастровим реєстратором Відділу в Ярмолинецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Дичаківською Н.І. (т.1 а.с. 22-24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік Позивачки - ОСОБА_14 .

12 листопада 2018 року заведена спадкова справа за №219-2018, номер у Спадковому реєстрі - 63300514.

06 травня 2019 року до приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу звернулася ОСОБА_1 для оформлення спадкових прав за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_14

06 травня 2019 року приватним нотаріусом Динько Г.А. листом №297/02-14 надано відмову ОСОБА_1 щодо спірної ділянки. Нотаріус зазначив, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 23 га, яка була надана покійному для ведення селянського (фермерського) господарства згідно державного акту на право постійного користування землею серії 111-ХМ №006442, виданого 09 січня 2011 року Ярмолинецькою районною радою Ярмолинецького району, не може бути видано, оскільки це право припиняється зі смертю особи та не може входити до складу спадщини. Рекомендовано звернутись до суду (т.1 а.с. 25).

У 2019 році в межах території спірної земельної ділянки своє право власності оформили, кожен окремим проектом землеустрою по 2 га, одинадцять громадян, а саме, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Це підтверджується заявами громадян про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, заявами громадян про затвердження проєктів землеустрою та передачу у власність, оскаржуваними наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, поземельними книгами на земельні ділянки, Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с. 26-277).

15 липня 2019 року дані одинадцять власників водночас продали свої земельні ділянки, кожен самостійно на підставі окремого договору купівлі-продажу, ОСОБА_15 .

16 лютого 2021 року останній продав їх же ОСОБА_2 . Це підтверджується договорами купівлі-продажу від 16 лютого 2021 року зареєстрованими в реєстрі за №№ 85, 77, 80, 79, 83, 87, 82, 84, 78, 81, 86 та витягами від 16 лютого 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ці ділянки (т.1 а.с. 30-52).

21 січня 2021 року рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (набрало законної сили 23 лютого 2021 року) у справі №689/2302/20 (2/689/153/21) визнано за ОСОБА_1 права засновника Фермерського господарства «Синожати» (, зареєстрованого Ярмолинецькою районною державною адмінітрацією 19 квітня 2007 року), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с. 14, 15).

30 березня 2021 року рішенням №2 засновника Фермерського господарства «Синожати» () прийнято ряд рішень: припинити членство у фермерському господарстві ОСОБА_14 у зв`язку з смертю; виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці та громадських формувань відомості про померлого як засновника та голови (керівника); внести відомості до ОСОБА_16 як засновника та голову (керівника); затвердити статут Фермерського господарства «Синожати» у новій редакції та провести його державну реєстрацію (т.2 а.с.16).

Зміст спірних правовідносин

Спір полягає у наявності права постійного користування у позивачки ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку загальною площею 23 га, порушенні цього права Відповідачами.

Позивачка вважає себе спадкоємцем даного права після смерті ОСОБА_14 , якому це право належало на підставі державного акта на право постійного користування.

Відповідач 1 - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вважає, що це право припинилось в силу закону у момент смерті ОСОБА_14 .

Відповідачка 2 - ОСОБА_2 вважає, що спірне право взагалі не належало ОСОБА_14 , а перейшло до СФГ «Верховина», яка створене фактично водночас із одержанням акта. Ця юридична особа припинена без правонаступників у 2008 році, а тому право постійного користування СФГ «Верховина» припинене. Зареєстроване ОСОБА_14 ФГ «Синожати» через 6 років (у 2007 році) після одержання в постійне користування спірної земельної ділянки не є правонаступником СФГ «Верховина».

Оцінка судом аргументів учасників справи та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування

З метою вірного застосування норм матеріального права при оцінці спірних фактичних обставин справи суд враховує висновки Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (Обов`язковість судових рішень) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України (Законність і обґрунтованість судового рішення) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На виконання даних норм суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17.

За змістом висновку « 57. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

58. Успадкування землі і майна селянського (фермерського) господарства здійснюється відповідно до земельного та цивільного законодавства України (стаття 19 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство»).

59. Статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

60. За змістом системного тлумачення статей 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 7, 27, 38, 50 і 51 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, статей 31, 92 ЗК України від 25 жовтня 2001 року після отримання у постійне користування земельної ділянки, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, та проведення державної реєстрації такого господарства постійним користувачем цієї ділянки є відповідне господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство. …

61. Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Проте право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець.

62. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону України «Про фермерське господарство»). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 цього Закону). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 того ж Закону).

63. У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі ».

Суд вважає, що відповідно до статей 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 19 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 7, 27, 38, 50, 51, 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, статей 31, 92, 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, статей 1218, 1219 ЦК України з урахуванням висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 та встановлених фактичних обставин право постійного користування земельною ділянкою площею 23 га, що належало ОСОБА_14 на підставі Державного акту серії III-ХМ №006442 на право постійного користування землею від 09 січня 2001 року, перейшло до створеного (зареєстрованого) 12 січня 2001 року Селянського (фермерського) господарства «Верховина» (), а тому перестало належати фізичній особі - громадянину ОСОБА_14 , відповідно і не може бути об`єктом спадкування, не входить до складу спадщини.

За даних обставин заявлене речове право постійного користування землею позивачки ОСОБА_1 не підтверджене належними та допустимими доказами. У позові слід відмовити.

На основі викладеного та керуючись статтями 258, 264 та 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Ярмолинецької селищної ради про визнання незаконними та скасування наказів, припинення права приватної власності, визнання права постійного користування земельними ділянками в порядку спадкування, зобов`язання повернути земельні ділянки, зобов`язання передати в постійне користування земельну ділянку відмовити повністю.

Повністю скасувати заходи забезпечення позову - арешти земельних ділянок, що були застосовані на підставі ухвали Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2021 року у справі №689/1986/21 (провадження №2-3/689/20/21).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://ym.km.court.gov.ua/sud2221/, а інформацію про зміст судових рішень у справі - за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи:

- позивачка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Москалівка, Хмельницький район, Хмельницька область, 32110);

- відповідач 1 Головне управління Держгеокадастру (, вул. Інститутська, буд. 4/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000);

- відповідач 2 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

- третя особа Ярмолинецька селищна рада (, площа 600-річчя Ярмолинець, буд. 11, смт. Ярмолинці, Хмельницький район, Хмельницька область, 32100).

Повний текст рішення складено 21 квітня 2022 року.

Суддя В. Мазурчак