Справа № 545/1593/20
Провадження № 2/545/42/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря: Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору та перерахунок заборгованості та за зустрічним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору та перерахунок заборгованості, обґрунтовуючи тим, що 28.03.2017 з АТ «Кредобанк» укладений кредитний договір №7554/2017, відповідно до якого банк надав кредит в розмірі 395 323,44 грн строком до 27.03.2024 кредит наданий для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Toyota модель Corolla дата випуску 2016, № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «Компанія «Стар Лайн» та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7713,44 грн. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 25.05.2017 укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за №4051. На адресу позивача 19.09.2019 надійшла досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань від 10.09.2019 №27-39897/19, за якою АТ «Кредобанк» висунув вимогу про дострокове повернення кредиту у повній непогашеній сумі, сплату всіх нарахованих і несплачених процентів за користування кредитом, комісії та штрафні санкції в розмірі 347 206,52 грн. Кредитним договором погоджену щомісячну сплату відсотків за кредитом щомісячно до 27.03.2024. Надіславши досудову вимогу, банк змінив строк кредитування, відповідно усі наступні платежі, передбачені кредитним договором щодо сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за досудовою вимогою позичальник був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати. У березні 2020 року надійшло повідомлення від банку про зміну процентної ставки від 04.03.2020 №04.03.2020/247, відповідно до якого за кредитним договором з 01.04.2020 буде діяти нова процентна ставка в розмірі 22,46% річних. АТ «Кредобанк» своїми діями щодо нарахування процентів за кредитом після надіслання досудової вимоги, збільшення процентної ставки за кредитним договором допустив істотні порушення кредитного договору.

Просила розірвати з 10 вересня 2019 року кредитний договір №755482017, укладений 28 березня 2017 року між ОСОБА_4 та Акціонерним товариством «Кредобанк»; зобов`язати Акціонерне товариство «Кредобанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №7554/2017, укладеним 28 березня 2017 року з урахуванням зміни строку кредитування досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань від 10 вересня 2019 року 327-39897/19 з 10 вересня 2019 року; стягнути понесені судові витрати.

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір від 28.03.2017 №7554/2017 відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 395 323,44 грн строком до 27.03.2024. Для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору №7554/2017 від 28.03.2017 між ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_2 28.03.2017 укладений договір поруки №7554/2017/2. За договором поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пені та інших видів неустойки) за кредитним договором, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 382 099,74 грн.

Просили стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №7554/2017 від 28.03.2017 у розмірі 382 099,74 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 329 264,88 грн, заборгованості за відсотками 43 286,87 грн, понесені судові витрати 4 761,20 грн, заборгованості за пенею 4 786,79 грн; суму сплаченого судового збору в розмірі 5 731,50 грн; витрати на професійну правову допомогу у розмірі 38 209,97 грн.

У відзиві на позов ОСОБА_3 посилалась на те, що після направлення досудової вимоги, тобто зміни строку повернення кредиту, що був передбачений кредитним договором, банк продовжив нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, тобто допустив істотні порушення умов кредитного договору, чим позбавив позивача розраховувати на умови, які були визначені на момент укладення кредитного договору.

Акціонерне товариство «Кредобанк» у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив посилався на те, що 14.11.2018 позичальник звернулась до банку із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості, яку банк погодив, терміном на 6 місяців. У період кредитних канікул з 01.02.2019 по 01.07.2019 ОСОБА_3 здійснювала порушення несвоєчасного виконання грошового зобов`язання, а саме: з 01.04.2019 по 30.04.2019 не було сплати платежу відповідно до графіку платежів у розмірі 4 454,72 грн, з 01.06.2019 по 30.06.2020 у розмірі 4 454,72 грн, з 01.09.2019 по 30.09.2019 у розмірі 8 356,00 грн. У зв`язку з істотними порушеннями позичальником умов кредитного договору, 10.09.2019 банком направлено досудову вимогу щодо належного виконання договірних зобов`язань із вказівкою на дострокове стягнення заборгованості та у разі не виконання вимоги банку буде звернено стягнення на предмет застави шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Щодо нарахування відсотків після пред`явлення досудової вимоги посилався на те, що банк мав право нараховувати відсотки після пред`явлення вимоги та до дня повернення кредиту, тобто до 27.03.2024 включно, якщо відсутнє остаточне рішення відповідного суду щодо стягнення суми заборгованості та за наявності невиконаного обов`язку позичальника щодо повернення кредиту та відсотків за ним. Зазначив, що змін строку кредитування не було. Під час укладення кредитного договору позичальник своїм підписом підтвердив, що ознайомився з умовами кредитного договору та загальною вартістю кредиту, і у разі непогодження із умовами кредитного договору у п.2.9 кредитного договору, зазначено, що позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або повністю. Проте позичальник прийняв грошові кошти на цілі, на які видавалися, погодився із сумами кредиту, погодив графік платежів кредитного договору, погодив умови змінної процентної ставки. Вимоги ОСОБА_1 щодо розірвання кредитного договору та перерахунку заборгованості за кредитним договором вважає необґрунтованими, оскільки істотні умови кредитного договору банком не були порушені.

Просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.03.2022 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом АТ «Кредобанк» - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просила відмовити.

Співвідповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 28 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 7554/2017, згідно з яким остання отримала кредитні кошти в розмірі 395 323,44 грн на строк до 27 березня 2024 року.

Відповідно до п.2.2 кредитного договору кредит наданий для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Toyota, модель Corolla, дата випуску 2016, № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «Компанія «Стар Лайн», та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7713,44 грн.

Згідно з п.2.4 кредитного договору кредит видається на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору на момент укладення договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірів 15,49% річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановлення для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Починаючи з другої та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановлених для цих періодів змінюваної процентної ставки.

Для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору №7554/2017 від 28.03.2017 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 28.03.2017 укладений договір поруки №7554/2017/2.

Відповідно до п.1.1 договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_4 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пені, та інших видів неустойки) за кредитним договором №7554/2017 від 28.03.2017.

Згідно з п.2.5 договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Відповідно до п.4.7 договору поруки, цей договір припиняється за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором.

Для забезпечення належного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 25 травня 2017 року ПАТ «Кредобанк», що діє в договорі як заставодержатель, та ОСОБА_4 , що діє як заставодавець, уклали договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А.

Згідно пункту 1.2. договору застави предметом застави є рухоме майно - автомобіль Toyota Corolla, рік випуску 2016, номер шасі НОМЕР_2 , колір білий, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Відповідно до пункту 1.3. договору застави заставна вартість предмета застави визначена сторонами у сумі 387 688 грн.

Пунктом 3.1.4. договору застави встановлено право заставодержателя достроково звернути стягнення на предмет застави у випадку неналежного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором.

Встановлено, що 10 вересня 2019 року Банком на адресу позивача направлено досудову вимогу за вих. № 27-59897/19 щодо виконання договірних зобов`язань, згідно якої протягом 30 днів з дня отримання письмової вимоги, але у будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання даної вимоги банк вимагав достроково повернути кредит у повній непогашений сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції, а саме: 347 206,52 грн., в тому числі: 333 971,72 - заборгованість по основному боргу, в тому числі прострочена - 6820,34 грн., 9223,48 грн. - прострочені проценти, 1706,86 грн. - нараховані проценти, 2304,46 грн. - нарахована пеня (т.1 а.с.16).

Згідно з повідомленням банку про зміну процентної ставки від 04.03.2020 №04.03.2020/247 з 01.04.2020 процентна ставка за кредитним договором 7557/2017 року від 28.03.2017 становитиме 22,48%. Розмір щомісячного ануїтетного платежу з 01.04.2020 у зв`язку зі зміною відсоткової ставки становитиме 9598,00 грн (т.1 а.с.19).

Позивач 13.04.2020 звернулася до АТ «Кредобанк» з заявою в якій вимагала повернути відсоткову ставку за кредитним договором до попереднього значення та зупинити нарахування відсотків, комісій, штрафних санкцій (т. а.с.20-22).

Відповідно до повідомлення банку від 15.05.2020 вимогу ОСОБА_1 щодо повернення відсоткової ставки за кредитним договором до попереднього значення та зупинення нарахування будь-яких відсотків, комісій, штрафних санкцій в зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби задоволено, значення відсоткової ставки за кредитним договором повернуто до рівня, що діяв раніше, й на період з 01 березня 2020 року по 31 травня 2020 року штрафні санкції за прострочення платежів не нараховуються.

Відповідно до висновку експерта №3944 від 25.11.2021 за результатами проведення судової економічної експертизи за матеріалами цивільної справи №545/1593/20, у наданому на дослідження розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №7557/2017 року від 28.03.2017 заборгованість, яка вказана в досудовій вимозі щодо виконання договірних зобов`язань від 10 вересня 20189 року №27-39897/19, за квітень 2018 року та січень-серпень 2019 року, розрахована із застосуванням процентів, розмір яких не відповідає розміру процентної ставки за користування кредитом, встановленої в кредитному договорі №7554/2017 від 28.03.2017 року, укладеному з Публічним акціонерним товариством «Кредобанк».

Також зазначив, що неможливо підтвердити розмір заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №7557/2017 від 28.03.2017, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», у т.ч. по тілу кредиту, процентах та пені станом на 10 вересня 2019 року (т.3 а.с.59-67).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) ст.530 ЦК України).

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений такий обов`язок позичальника, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Використовуючи своє право згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, шляхом направлення 10 вересня 2019 року досудової вимоги за кредитним договором до кінцевого терміну, банк змінив строк виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно зі статтею 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з відповідної дати, тому у кредитора відсутні підстави для стягнення після зміненої дати виконання зобов`язання процентів за користування кредитом, штрафів та пені, визначених договором.

Отже, нарахування процентів за користування кредитом, за кредитним договором №7554/2017 від 28 березня 2017 року, припиняється 10 вересня 2019 року, проте наданий банком розрахунок заборгованості складений без урахування зазначених обставин.

Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Разом з тим, банк продовжив нараховувати відсотки, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Так, згідно з розрахунком заборгованості станом на 03.08.2020 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №7554/2017 від 28.03.2017 становить у розмірі 382 099,74 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 329 264,88 грн., заборгованості за відсотками 43 286,87 грн., понесені судові витрати 4 761,20 грн., заборгованості за пенею 4 786,79 грн.

Таким чином, продовжуючи нараховувати відсотки після направлення досудової вимоги та збільшивши відсоткову ставку за кредитним договором, кредитодавець порушив умови договору.

За умовами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частинами першою, другою, четвертою статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

За змістом статті 652 ЦК України, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей, однак в ході виконання договору можуть виникати обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для пред`явлення вимоги про розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, коли вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би договору або уклали його на інших умовах.

Тобто розірвання договору через істотну зміну обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли залишення відповідного правочину в силі призведе до завдання шкоди стороні, яка значно перевищує витрати, необхідні для виконання договору на первісних умовах. При цьому можливість розірвання договору пов`язується безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, за істотної зміни обставин.

Враховуючи, що після направлення позивачу досудової вимоги, тобто зміни термінів повернення кредиту, які були визначені кредитним договором, продовжив нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, допустив істотні порушення умов кредитного договору, чим позбавив позивача того, на що розраховувала при укладенні договору, тому позивач вправі порушувати питання про розірвання договору.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розірвання кредитного договору підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про перерахунок заборгованості за кредитним договором №7554/2017, укладеним 28 березня 2017 року з урахуванням зміни строку кредитування досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань від 10 вересня 2019 року 327-39897/19 з 10 вересня 2019 року, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Цей спосіб пов`язаний із застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення.

Разом з тим, з`ясування розміру заборгованості за кредитним договором є однією із обставин, які підлягають з`ясуванню в межах розгляду зустрічного позову банку про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки неможливо встановити розмір заборгованості в т.ч. по тілу кредиту, процентах та пені станом на 10 вересня 2019 року, яка вказана в досудовій вимозі, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості є необгрнутованими та таким, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що у задоволенні зустрічного позову про стягнення заборгованості відмовлено, за таких обставин звернення вимогою про зобов`язання банку здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором не є ефективним способом захисту.

Тому у задоволенні позовних вимог про зобов`язання банку здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат,пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи,належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Під час розгляду справи проведена судова економічна експертиза, вартість за проведення якої позивач просить стягнути з відповідача.

Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачувався, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів».

Так, позивачем пред`явлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: розірвання кредитного договору та зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Тобто, ОСОБА_3 на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору та перерахунок заборгованості - задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір №7554/2017 від 28.03.2017, укладений між Акціонерним товариством «Кредобанк» (правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів») та ОСОБА_4 .

У задоволенні вимоги про перерахунок заборгованості - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової економічної експертизи в розмірі 25 741,50 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк