Справа № 524/8386/21
Провадження №2/524/608/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу

УСТАНОВИВ:

До суду звернулось Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії з позовом до ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що відповідач не сплачує вчасно кошти за надані послуги, утворилась заборгованість перед позивачем. Просили стягнути виниклу заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 5 868 грн 83 коп., встановлений індекс інфляції у розмірі 333 грн 46 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 145 грн 19 коп.

Ухвалою судді від 02.11.2021 року у справі відкрито спрощене провадження.

Представник позивача про розгляд справи повідомлявся.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, на адресу суду подав до суду відзив на позовну заяву; свої заперечення обґрунтував тим, що з 2007 року він не є споживачем послуг, оскільки у квартирі було встановлено індивідуальне опалення та помешкання було відключене від централізованого постачання гарячої води. З моменту переведення квартири на індивідуальне опалення, позивач виставляв йому рахунки за опалення місць загального користування, які ним сплачувались. При цьому він неодноразово звертався до товариства укласти окремий договір, щодо оплати за опалення місць загального користування. Проте цього часу такий договір між ними не укладений.

Також відповідач не погодився з розрахунком позивача та просив суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи:

ОСОБА_1 зареєстрований в Кременчуцькій філії АТ «Полтаваобленерго», як споживач послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Згідно з актом про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО (ЦО та ГВП) від 10.10.2007 року, квартиру АДРЕСА_2 , відключено від системи централізованого теплопостачання, шляхом видимого розриву заварювання приєднань радіаторів п`яти (конвекторів), заварюванням шести стояків, заварюванням уводів ГВП у квартиру (а.с. 41). Залишкове теплове навантаження квартири (нежитлового приміщення секції, під?їдзу): тепловіддача транзитних трубопроводів, теплове навантаження місць загального користування та теплові витрати при відсутності теплоізоляції зовні огороджувальних конструкцій Qr=1,276043 Гкал/г.

Акт про відключення був підписаний відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 року, та ч. 2 ст. 382 ЦК України, ст. 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Згідно Положення про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції житлових будинків в містах і селищах України затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 31.12.1991 року № 135, термін «місця загального користування» визначено синонімом терміну «допоміжні приміщення».

Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення.

Відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пункт 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води передбачає, що після затвердження Акту про відключення сторони укладають Договір про надання послуг з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку.

Адже за рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, які розташовані в місцях загального користування будинку, створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення та інших комунікацій.

Такий акт складено та підписано без заперечень відповідачем ОСОБА_1 . Однак, всупереч вимогам законодавства відповідач не уклав окремий договір та не сплачував послугу з опалення згідно вирахованого залишкового навантаження, через що і утворилася заборгованість, котра є предметом позовних вимог позивача.

Незважаючи на укладення чи неукладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Відповідно до Акту про відключення квартири від внутрішньобудникових мереж ЦО (ЦО та ГВП), залишкове теплове навантаження квартири відповідача чітко визначене, та складає 1,276043 Гкал./год.

АТ «Полтаваобленерго» у період з травня 2015 року по квітень 2019 року включно надавало відповідачу послугу на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи індивідуального (автономного) та централізованого опалення, який у свою чергу має оплатити надані послуги.

Всього відповідачу нараховано за період з травня 2015 року по квітень 2019 року - 5 868 грн 83 коп.

Відмова від централізованого опалення приміщення квартири не звільняє споживачів від обов`язку оплати за фактично надані та використані послуги.

Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, позивачем боржнику нараховано суму встановленого індексу інфляції у розмірі 333 грн 46 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 145 грн 19 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст. 614 ЦК України визначає, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_1 просив суд застосувати строк позовної давності, вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява була подана 02.09.2021 року. У ній заявлена вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період з травня 2015 року по квітень 2019 року включно в сумі 5 868 грн 83 коп.

Відповідач просить застосувати строки позовної давності до суми заборгованості, так як позовна заява була подана до суду лише у вересні 2021 року, а тому позивачем пропущений 3-річний строк на право вимоги щодо стягнення заборгованості за вказаний період.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, оплата послуг здійснюється шляхом внесення платежів не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Отже, право вимоги оплати за спожиті послуги за листопад 2018 року у позивача виникло лише після 20-го числа грудня місяця 2018 року, а перебіг позовної давності щодо даного місячного платежу почався лише з 21.12.2018 року.

Тому вимога відповідача щодо застосування позовної давності до заборгованості за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Що стосується заборгованості з травня 2015 року суд враховує наступне: згідно розрахунку, який доданий до позовної заяви вбачається, що відповідачем були здійснені проплати за цей період (а.с. 5). Отже, здійснюючи оплату послуг за травень 2015 року 24.05.2016 року в сумі 100 грн 00 коп., 01.11.2018 року в сумі 13 грн 21 коп. та 01.06.2019 року в сумі 71 грн 83 коп., відповідач визнав загальну заборгованість за надані послуги починаючи з травня 2015 року. Остання оплата була проведена 01.06.2019 року, тому перебіг позовної давності розпочався з 02.06.2019 року. Тому, 3-річний строк на право вимоги щодо стягнення заборгованості за період з листопада 2015 року не сплив.

Такий висновок випливає із положень ст. 264 ЦК України про те, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 256, 257, 259 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до правил статей 261, 262 цього Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Оскільки, строк позовної давності позивачем не пропущено, клопотання відповідача про застосування строків позовної давності слід залишити без задоволення.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, індекс інфляції та 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Ураховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії:

-заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, спожиті у період з травня 2015 року по травень 2019 року на загальну суму 5 868 грн 83 коп., на р/р № НОМЕР_2 в філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» м. Полтава, МФО 331467, код 00131819;

-встановлений індекс інфляції у розмірі 333 грн 46 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 145 грн 19 коп. на р/р НОМЕР_3 в АТ «Банк Альянс», МФО 300119, код 44285663, Кременчуцька об`єднана філія Акціонерного товариства «Полтаваобленерго».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії сплачений судовий збір у сумі 2 270 грн 00 коп. на р/р НОМЕР_3 в АТ «Банк Альянс», МФО 300119, код 44285663, Кременчуцька об`єднана філія Акціонерного товариства «Полтаваобленерго».

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії (адреса: Полтавська обл., м. Кременчук, пр-т Свободи, 8).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.О. Кривич