Справа № 274/7569/21 Провадження № 2/0274/652/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
01.09.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2 , представником якого є ОСОБА_3 ,
простягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей.
Позов обґрунтований тим, що діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , батько дітей ОСОБА_2 , надає недостатньо коштів на утримання дітей, та надання ним коштів є несистематичним, прохання брати більшу участь в утриманні дітей ним ігнорується.
ОСОБА_2 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив, проте з клопотання від 01.09.2022 р. його представника випливає, що він позов визнає частково та просить стягувати з нього аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 05.06.2009 р. та від 19.09.2006 р. (а. с. 4, 5).
Діти проживають разом з ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 44 від 15.11.2021 р., виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Катюша 58" (а. с. 6).
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2019 р. у справі № 274/3878/19, яке набрало законної сили, шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано (а. с. 9).

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати своїх дочку та сина до досягнення останніми повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання дітей, Суд виходить з такого.

У матеріалах відсутні будь-яки докази, на підставі яких Суд може з`ясувати обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України для визначення розміру аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання дітей, зокрема, обставини щодо доходу ОСОБА_2 , у тому числі що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у загальному розмірі 5 000,00 грн. щомісячно ( ОСОБА_1 не подала будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 має достатній дохід, який би дозволяв йому сплачувати аліменти на утримання дітей у загальному розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, клопотань про витребування таких доказів неї також не подано).

Частиною третьою ж статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ж клопотання від 01.09.2022 р. представника ОСОБА_2 випливає, що останній заперечує проти стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі (просить стягувати з нього аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину).

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що аліменти ОСОБА_2 на утримання дітей мають бути визначені у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що на момент ухвалення рішення становить 1 372,00 грн.

Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на кожну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , інформація про РНОКПП на момент ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні) задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 372,00 грн. щомісячно, починаючи від 02.12.2021 р. та до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 372,00 грн. щомісячно, починаючи від 02.12.2021 р. та до досягнення дитиною повноліття.

4. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

6. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут