Справа № 592/2160/22
Провадження № 2/592/1062/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, третя особа: ТОВ «Вердикт капітал», про зняття арешту з майна,

у с т а н о в и в :

22.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, третя особа: ТОВ «Вердикт капітал», в якому просить скасувати постанову від 26.01.2022 ВП №6740562 у зв`язку з відсутністю боргу у розмірі 26 507,76 грн; зняти накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», як заробітна плата.

Ухвалою суду від 23.02.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні 23.03.2022 з повідомленням (викликом) сторін.

В зв`язку з введеним воєнним станом в Україні 23.03.2022 справу з розгляду було знято.

В дане судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомленні належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до вимог ст.19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено ЗУ «Про виконавче провадження».

Фактично позивачка у своїй позовній заяві оскаржує дії приватного виконавця з приводу накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку, відкритому на її ім`я в АТ КБ «Південний».

Судом встановлено, що позивачка є боржником у виконавчому провадженні, а тому вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Судом враховано правові позиції, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19) та постанові Верховного Суду від 24.05.2021 справа № 712/12136/18.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розділ VII ЦПК України регламентує судовий контроль за виконанням судових рішень. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, позивачка, як сторона виконавчого провадження (боржник), має право на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця у порядку визначеному розділом VII ЦПК України, а не в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим провадження у даній цивільній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича, третя особа: ТОВ «Вердикт капітал», про зняття арешту з майна.

Роз`яснити право позивача на оскарження рішення, дій та бездіяльності приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Шияновська