Справа №461/8762/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» (адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2017 року між позивачем і відповідачем укладено договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №4810008, відповідно до умов якого для здійснення операцій з використанням банківської платіжної карти, банк встановлює по рахунку клієнта № НОМЕР_2 , ліміт кредитування в сумі на строк та умовах визначених договором та тарифами банку для тарифного пакету SMART, на умовах якого обслуговується рахунок. Відповідно до п.1.2. договору, необхідними, але не виключними умовами для отримання кредитів в межах встановленого банком ліміту кредитування є: передбачені цим договором та або додатками до нього, обсяги надходжень коштів на рахунок у вигляді: заробітної плати/пенсії/отриманих від підприємницької діяльності та інших регулярних грошових надходжень. Згідно з п.1.3. договору, банк встановлює максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 30 000, 00 грн., при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел зазначених п.1.2. договору за кожен один календарний місяць впродовж перших чотирьох календарних місяців з дати укладення договору про встановлення ліміту кредитування, в сумі, що становить або перевищує 1000, 00 грн. Своїх договірних зобов`язань відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.10.2021 року має заборгованість у розмірі 47193,20 грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту 27 289,70 грн.; заборгованості за відсотками 19 562,38 грн. ; простроченої суми комісії за адміністрування кредиту 341, 12 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Кредобанк». 09.07.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за договором до ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_1 не вжив жодних заходів спрямованих на мирне врегулювання спору. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не подав. Однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у заочному порядку. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2017 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №4810008.

Згідно з п.1.3. договору, банк встановлює максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 30 000, 00 грн., при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел зазначених п.1.2. договору за кожен один календарний місяць впродовж перших чотирьох календарних місяців з дати укладення договору про встановлення ліміту кредитування, в сумі, що становить або перевищує 1000, 00 грн.

Відповідно до п. 1.16 Договору за користування кредитом, отриманими по цьому Договору, клієнт сплачує банку проценти у розмірі 30%річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів.

Пунктом 1.18 Договору передбачено, що клієнт зобов`язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в терміни, передбачені цим Договором (п.1.15) та/або в останній день дії трудових (цивільно - правових) відносин з організацією, та/або в інших випадках визначених Правилами та цим Договором, в залежності від того, яка з подій настане раніше.

Згідно з п.1.30 Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитними правовідносинами клієнт, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної п.1.16 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що взятих на себе зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №4810008 від 16.02.2017 року. Станом на 04.10.2021 року має заборгованість у розмірі 47193,20 грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту 27 289,70 грн.; заборгованості за відсотками 19 562,38 грн. ; простроченої суми комісії за адміністрування кредиту 341, 12 грн.

Заборгованість відповідача також підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 та розрахунком заборгованості.

09.07.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за договором до ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_1 не вжив заходів спрямованих на врегулювання спору.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору.

Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №4810008, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. Загальна сума боргу ОСОБА_1 станом на 04.10.2021 року становить 47193 грн. 20 коп. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушив умови договору, тому з останнього на користь банку слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь АТ «Кредобанк» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 2270,00 грн.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року.

Однак позивачем на надано інших належних доказів, що підтверджують понесення ним таких витрат, зокрема, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Також відсутній акт виконаних робіт.

З долученого до матеріалів справи договору про надання правової допомоги не можливо встановити, вартість та обсяг наданих послуг за даним договором, та чи надавались такі послуги взагалі.

Враховуючи наведене суд вважає, що у задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити за безпідставністю, оскільки позивачем на надано належних доказів, що підтверджують понесення ним таких витрат.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 549, 610, 611, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДРПОУ: 09807862) суму заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №4810008 від 16.02.2017 року у розмірі 47193 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДРПОУ: 09807862) 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

У решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 18.04.2022 року

Суддя О.Р. Юрків.