КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6492/2022
Справа № 760/1147/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Моторіній В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року про забезпечення позову, постановлену суддею Зуєвич Л.Л. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини присадибної ділянки та домоволодіння,

У С Т А Н О В И Л А :

У січні 2022 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділ в натурі частини присадибної ділянки та домоволодіння.

Разом із позовною заявою до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборонити відчуження 19/45 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 19/45 частин присадибної земельної ділянки з кадастровим номером :72:251:0022 площею 0,0509 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини присадибної ділянки та домоволодіння задоволено.

Заборонено відчуження 19/45 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 19/45 частин присадибної земельної ділянки з кадастровим номером :72:251:0022 площею 0,0509 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуючи тим, вона прийнята з порушенням норм матеріально та процесуального права, а саме вказує, що розглядаючи подану заяву та надаючи доводам оцінку, суд першої інстанції не врахував, що метою забезпечення позову є забезпечення реального виконання судового рішення, а цивільний процесуальний закон не передбачає таку підставу для забезпечення позову як «ускладнений розгляд справи», а тому вважає що наведені доводи позивача безпідставні.

Вказує, що заборона відчужувати майно може бути співмірним засобом забезпечення позову лише у тому випадку, якщо між сторонами справи є спір щодо права власності на таке майно, або щодо фактичного володіння таким майном.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з самого предмету спору та вказаних підстав позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, відповідно до якого позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно висновків Верховного суду від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17, зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Також обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, присадибна ділянки та домоволодіння спільне, спірне майно, яке входить до предмету поданого позову.

Оскільки на сьогодні право власності на вказані частини домоволодіння та присадибної ділянки, зареєстровано за ОСОБА_2 , він може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суду зазначає, що даний спір, у позовній заяві ОСОБА_3 направлений на захист свого суб`єктивного права, а саме права на виділ в натурі частини спірно майна.

Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження 19/45 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 19/45 частин присадибної земельної ділянки з кадастровим номером :72:251:0022 площею 0,0509 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, через ризик її відчуження може істотно ускладнити ефективний захист прав ОСОБА_3 у випадку задоволення позову. Крім того, немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки домоволодіння та присадибна ділянка залишається у його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується лише на певний час (такий висновок суду відповідає правовій позиції, сформульованій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17).

Також Верховний Суд у своїй постанові від 20 березня 2019 року у справі № 759/3390/18 вказав, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи предмет позову та обсяг позовних вимог, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення ефективного захисту прав позивача та утруднить виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення заяви та накладення арешту на спірне майно.

Також суд враховує, що обраний ОСОБА_3 вид забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами та не порушить прав та інтересів ОСОБА_2 з приводу користування та володіння майном.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 08 серпня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: