Справа № 447/2659/20 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/811/2651/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

29.09.2020 року представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до МКП «Миколаївводоканал», у якому просила визнати звільнення ОСОБА_1 незаконним, скасувати наказ директора МКП «Миколаївводоканал» № 69 від 26.08.2020 «Про звільнення економіста ОСОБА_1 », поновити позивачку на посаді економіста МКП «Миколаївводоканал» з 27.08.2020 та стягнути з МКП «Миколаївводоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 27.08.2020 по дату винесення рішення суду. Крім цього, представник позивача просила покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позову зазначила наступне.

ОСОБА_1 з 01.02.2008 працювала на різних посадах у МКП «Миколаївводоканал». 01.11.2011 була переведена на посаду провідного економіста. 24.01.2020 згідно наказу №7 до неї було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за упущення в роботі. Згідно наказу № 35 від 20.05.2020 ОСОБА_1 було попереджено про зміну істотних умов праці з 21.07.2020 згідно ст. 32 КЗпП України. Відповідно до наказу №55-к від 27.07.2020 ОСОБА_1 переведено з посади провідного економіста на посаду економіста з посадовим окладом згідно штатного розпису. 26.08.2020 відповідно до наказу №69 від 26.08.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади економіста на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків. Звільнення ОСОБА_1 з роботи відбулося з грубим порушенням норм законодавства про працю та норм Конституції України, а відтак, є незаконним. Крім того, ОСОБА_1 була звільнена з посади економіста, обов`язки якого почала виконувати з 27.07.2020, однак, у наказі про звільнення не обґрунтовано, які саме обов`язки вона не виконувала. Як вбачається з відповіді на адвокатський запит, у МКП «Миколаївводоканал» не було розроблено посадової інструкції економіста, відтак, позивач не була проінформована про свої права та обов`язки за посадою. У зв`язку з наведеним, відсутні докази того, що порушення, зазначені в наказі про звільнення, стосуються тих посадових обов`язків, які повинна була виконувати позивач. Всупереч положенням ст. 148 КЗпП України, у наказі про звільнення ОСОБА_1 наведені порушення, з дня виявлення яких пройшло більше одного місяця. Відповідачем в наказі про звільнення не обґрунтовано причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та ситуацією, що склалася в МКП «Миколаївводоканал», не зазначено дати вчинення порушення такої порушень трудової дисципліни. Пояснення у позивачки відповідачем відбиралися лише щодо одного факту вчинення порушення трудової дисципліни.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Скасовано наказ Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» «Про звільнення економіста ОСОБА_1 » №69 від 26.08.2020.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді економіста міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» з 27.08.2021.

Стягнуто з Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 152 605 (сто п`ятдесят дві тисячі шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнуто з Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» на користь ОСОБА_1 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок у дохід держави.

Рішення суду оскаржило Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал».

Вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права. Висновки суду не відповідають обставинам справи, суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, відтак рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку, що накладення дисциплінарного стягнення на позивачку наказом від 24.01.2020 року №7 «Про дисциплінарне стягнення» не відповідає вимогам ст.ст. 147-149 КЗпП України. Таке твердження суду є хибним, оскільки зазначений наказ не був предметом спору у даній справі. Наказ №7 від 24.01.2020 року на момент подання позивачкою позову був чинним і нею не оскаржувався в судовому порядку. Покликається на п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» та на ст.40, ст.151 КЗпП України, та вказує що судом порушено норми матеріального права.

Зазначає, що судом не враховано, що зі сторони позивачки було систематичне неналежне виконання покладених на неї трудових обов`язків обумовлених трудовим договором, а також наявність причинного зв`язку між бездіяльністю і неналежним виконанням своїх трудових обов`язків і тому звільнення відбулося у відповідності до чинного трудового законодавства України.

Наказом №55-к від 27.07.2020 року позивачку згідно її заяви переведено з посади провідного економіста на посаду економіста. Дане переведення відповідало її кваліфікації та посаді, визначеній укладеним трудовим договором. З часу виконання позивачем обов`язків економіста роботодавець не вимагав від неї виконання роботи, не обумовленої трудовим договором. Тому, суд помилково вказує на те, що позивачка не була проінформована зі сторони роботодавця про свої права та посадові обов`язки за посадою. Позивачка працювала на посаді економіста з 27.07.2020 року до часу звільнення 26.08.2020 року, тобто виконувала певні трудові обов`язки за які їй виплачувалася заробітна плата. У попереджені про зміну істотних умов праці було зазначено, що змінюється тільки найменування посади, яку займала позивач, тобто змінено лише назву посади - з «провідного економіста» на «економіст», а обсяг посадових обов`язків, розмір заробітної плати, режим роботи не змінилися. Тому, позивач в роботі повинна була керуватися посадовою інструкцією, яка діяла на попередній посаді «провідний економіст» про що вона надала згоду при переведенні на посаду економіста.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» - директор підприємства Гавуляк В.С. скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 проти скарги заперечили.

У засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 21 квітня 2022 року, учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, представник «Миколаївводоканал» - Гавуляк В.С. та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подали клопотання про відкладення розгляду справи, однак, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції,суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що згідно наказу МКП «Миколаївводоканал» №35 «Про скорочення чисельності і штату працівників» від 20.05.2020, ОСОБА_1 , яка займала посаду провідного економіста попереджено про зміну істотних умов праці з 21 липня 2020 року відповідно до ст. 32 КЗпП України (а.с. 12).

Наказом МКП «Миколаївводоканал» №55-к «Про переведення ОСОБА_1 » від 27.07.2020, позивачку за її згодою було переведено з посади провідного економіста МКП «Миколаївводоканал» на посаду економіста МКП «Миколаївводоканал» з 27.07.2020 (підстава - заява ОСОБА_1 від 27.07.2020 (а.с. 9).

Наказом №7 «Про дисциплінарне стягнення» від 24.01.2020, провідному економісту ОСОБА_1 оголошено догану за упущення в роботі, а саме, за те, що при складанні плану закупівель на 2020 рік при формуванні нового тарифу на послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, який затверджений 14.01.2020 виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Львівської області, нею були допущені порушення, що могли призвести до збитковості підприємства, а саме, не було враховано заробітну плати робітників при виникненні аварій у святкові та неробочі дні, а також заплановано видатки на заправку картриджів до принтерів значно менші фактичного споживання у 2019 році, а саме 2 тис. грн. проти 9 тис. грн. (а.с. 10).

У поясненні на зазначені порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 зазначила, що робота у вихідні і святкові дні може компенсуватись наданням іншого дня відпочинку (як практикують в інших комунальних підприємствах) або оплачуватись за рахунок фонду економії заробітної плати (за рахунок листків тимчасової непрацездатності). З приводу заправки картриджів вказала, що видатки для цих цілей закладені в статті «витрати на збут» та в статті «змінні загально-виробничі витрати». Разом закладено в тариф 20,2 тис. грн., що на 7,3 тис. грн., більше ніж було закладено в попередніх тарифах (а.с. 11).

Згідно наказу №16 від 21.02.2020, з яким ОСОБА_1 було ознайомлено 27.02.2020, ОСОБА_1 було доручено провести розрахунок абонентської плати на кожен багатоквартирний будинок міста до 15.03.2020 та подати на затвердження, доручено розробити нові тарифи на послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із врахуванням виведення витрат на списання показників та надати пакет необхідних документів у міську раду для прийняття рішення про затвердження до 01.04.2020 (а.с. 22).

Пунктом 9 протоколу № 4 оперативної наради апарату МКП «Миколаївводоканал» від 05.08.2020, прийнято рішення попередити економіста ОСОБА_1 про системне невиконання доручень керівництва МКП щодо впровадження форм щоденного оперативного аналізу фінансово-господарської діяльності МКП. У триденний термін забезпечити виконання попередніх розпоряджень керівника МКП з даного питання (а.с. 25-26).

З пояснювальної записки ОСОБА_1 від 11.08.2020 вбачається, що позивачка надала письмові пояснення за фактом описок наявних у калькуляції планової собівартості послуг асенізаційної машини по МКП «Миколаївводоканал» (а.с. 27) у якій зазначила, що складає калькуляції на додаткові послуги у зв`язку з отриманням заяв від одержувачів послуг з резолюцією директора, додаток до калькуляцій складається головним інженером, де вказується кількість пального на весь об`єм виконаних робіт. Згідно вказаної калькуляції ОСОБА_1 зазначила у графі під №6 10 л бензини А-92 по 20,83 грн., та вивела суму 124,98 грн.

Згідно ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника визначені у статтях 40, 41 КЗпП України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

При звільненні з роботи працвника на підставі п.3ч.1ст.40 КЗпП України враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які були застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

На підставі ст. 149 КЗпП України, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких стягнень, згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України, належать догана та звільнення.

Для розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцевя чинним трудовим законодавством покладено обов`язок надання доказів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

При звільненні працівника, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у наказі про звільнення повинні наводитися конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, із зазначенням, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Як вбачається з наказу №69 «Про звільнення економіста ОСОБА_1 » від 26.08.2020, підставою для її звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни зазначено наказ №7 «Про дисциплінарне стягнення» від 24.01.2020 та протокол №4 оперативної наради апарату МКП «Миколаївводоканал» від 05.08.2020.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження систематичного порушення позивачем трудової дисципліни, також не було враховано попередню роботу позивачки, її пояснення, у яких спростовувалися всі наведені у наказі порушення, не було доведено її вину, що призвело до невиправданого формалізму та присутності суб`єктивного фактору при вирішенні питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, що, у свою чергу, встановлює його невідповідність вимогам ст. 147-149 КЗпП України, та безпідставність врахування його в систему для звільнення ОСОБА_1 . Врахування протоколу оперативної наради апарату МКП «Миколаївводоканал» від 05.08.2020. при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_1 за систематичне порушення трудової дисципіни є безпідставним, оскільки ст. 147 КЗпП України чітко визначено види дисциплінарних стягнень і ст. 149 КЗпП України передбачено, що стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Таким чином, попередження ОСОБА_1 у протоколі №4 оперативної наради не є стягненням і не може бути підставою для звільнення позивача за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки таке відповідає матеріалам справи та зібраним у справі доказам.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 29 квітня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук