ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року м. Чернівці

справа № 725/8447/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.

секретар Петранюк Ю.Т.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Профіт Капітал", третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 березня 2022 року (головуючий у 1-й інстанції Галичанський О.І.),-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ним та ТОВ « Фінансова компанія « Профіт Капітал» був укладений Кредитний договір №1825190 від 19.01.2020 року. 20.01.2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. був вчинений виконавчий напис, яким стягнено з нього заборгованість у розмірі 14314,40 гривень на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

Стверджував, що даний виконавчий напис вчинений безпідставно, тому просив суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 березня 2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. та зареєстрований за № 6463 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у розмірі 14314,40 гривень.

________________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/358/22

Стягнуто з ТОВ « Фінансова компанія « Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень. Стягнуто з ТОВ « Фінансова компанія « Профіт Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, в частині визначеного судом розміру стягнутих судових витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи скарги мотивує тим, що питання щодо відшкодування судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги розглянуто та вирішено без врахування правових позицій Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, у постанові Верховного Суду від 22.12.2020 року у справі №143/173/19, тому просить апеляційний суд врахувати вищенаведені правові позиції при розгляді його апеляційної скарги.

Посилається на те, що у даній справі відповідач жодних клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявляв та відповідних доказів не подавав, розмір витрат на правничу допомогу не оспорював та не спростовував, а суд першої інстанції не врахував, що саме на сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також не врахував, що саме зацікавлена особа має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат та правову допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом першої інстанції було задоволено в повному обсязі, а отже з відповідача на користь позивача також слід стягнути у повному обсязі понесені судові витрати у розмірі 10000 гривень.

Просить змінити рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.03.2022 року в частині розміру стягнутих судових витрат, та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на його користь понесені у даній справі судові витрати у розмірі 10000 гривень, а також стягнути понесені ним витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 гривень.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції відповідає.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Суд також враховує положення частини шостої статті 137 ЦПК України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано Договір про надання правничої допомоги від 25.11.2021 року (а.с.16).

До договору про надання професійної правничої допомоги додано додаток № 1 з тарифами на надання юридичних ( адвокатських послуг) ( а.с. 17), та розрахунок суми гонорару про надання правової допомоги від 25.11.2021 року (а.с.18), акт приймання-передачі надання послуг та виконаних робіт від 25.11.2021 року та довідку № 2511 про сплату 10000,00 ( десяти тисяч) грн., згідно договору про надання правової допомоги (а.с.20,21).

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції, без відповідних дій з боку відповідача, за відсутності його клопотань зменшив розмір витрат на правову допомогу не відповідають дійсності та спростовуються наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві на позов, зазначив, що з огляду на надані позивачем документи, складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи та час витрачений на такі послуги, а саме в розмірі 10000 гривень є не співмірними, та не відповідає критерію розумності їх розміру. Дана справа не є складною та невеликою за обсягом, є малозначною та була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.40-42).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції врахував заперечення відповідача щодо не співмірності заявленого позивачем розміру витрат з фактично витраченим адвокатом часом, обсягом виконаних робіт, складністю справи та ціною позову та дійшов до висновку про те, що достатнім та справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Судова колегія погоджується з висновком суду про зменшення витрат на правничу допомогу і вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , зазначеного висновку не спростовують.

Разом тим колегія суддів зазначає, що складання позовної заяви у справі з великою кількістю практики Верховного Суду з правовим обґрунтуванням заявлених позовних вимог дає можливість зробити висновок, що справа є невеликою складності, отже витрачання 4 годин на відповідні позиції не відповідає критеріям розумності.

Також, дійсно підтверджено складання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, однак витрати часу на це, з огляду на те, що справа не складна є мінімальними.

На спростування доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції у зв`язку із задоволенням позовних вимог, повинен був стягнути всю суму витрачену позивачем на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зменшуючи витрати на правничу допомогу з 10 000 грн до 2 000 грн, суд першої інстанції надав належну оцінку заявленому представником відповідача клопотанню про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, врахував складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співмірності, і дійшов обґрунтованого висновку, що витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн є співмірними з розумною необхідністю витрат для цієї справи.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для правильного вирішення спору, оскільки за встановлених судом обставин інші наведені апелянтом аргументи не є суттєвими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , фактично направлені на переоцінку доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

У зв`язку із залишенням без задоволення апеляційної скарги, відсутні підстави для розподілу судових витрат в апеляційній інстанції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 квітня 2022 року

Головуючий: А.І. Владичан

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська