Справа № 465/667/19 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2602/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року, постановлене у складі судді Марків Ю.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "КредоБанк", третя особа: Відділення Національного банку України у Львівській області про стягнення безпідставно перерахованих коштів із особистого рахунку, відшкодування моральної шкоди та захист честі і гідності,

В С Т А Н О В И В:

в лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, і з врахуванням уточнених позовних вимог просила:

-визнати дії відповідача щодо списання 7 000, 00 грн з її карткового рахунку протиправними та зобов`язати повернути їй цю суму, шляхом перерахування її на рахунок позивача;

-відшкодувати заподіяну моральну шкоду у розмірі 7 000, 00 грн, шляхом її зарахування на рахунок благодійної організації БФ "Артес";

-стягнути з відповідача штрафні санкції 3 % річних в сумі 271,00 грн, індекс інфляції в сумі 571, 38 грн та пеню в сумі 3 048, 56 грн.

Позов мотивовано тим, що 22 жовтня 2018 року о 13:23 год від АТ "КредоБанк» прийшло СМС повідомлення, відповідно до якого залишок на її платіжній картці став від`ємним і становив 4 184, 70 грн. Вважає, що з її карткового рахунку було безпідставно списано 7 000, 00 грн, чим вона була позбавлена права власності на цю суму. Зазначає, що 7 000,00 грн вона не знімала, онлайн розрахунків не робила, відтак зателефонувала на гарячу лінію банку і у відповідь була проінформована, що відбулось корегування працівниками банку стану її рахунку, без попередження та пояснення причин такого зняття. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують її права та інтереси і призвели до незаконного списання з її рахунку 7 000,00 грн, а також завдали їй моральної шкоди, яку позивачка оцінює також у 7000,00 грн.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "КредоБанк", за участі третьої особи: Відділення Національного банку України у Львівській області про визнання дій відповідача щодо списання коштів протиправними, стягнення 3 % річних, інфляційних нарахувань та пені - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач оскаржила таке в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним. Суд безпідставно взяв до уваги, що відбулося коригування залишку коштів по її рахунку, а не їх безпідставне списання, адже таке коригування може бути здійснено не самим банком з власної ініціативи, а лише за результатами банківського нагляду, здійсненого НБУ. Однак, цього не відбулося. Такими неправомірними діями, банк перетворив позивачку на "неналежного платника", в результаті чого з її рахунку було безпідставно списано грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. Тобто, відбувся помилковий переказ з вини банку. З огляду на наведене, позивачка вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні і позовних вимог про стягнення моральної шкоди та відсотків річних, інфляції і пені.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Додаткове рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 року в апеляційному порядку не оскаржується.

У вересні 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника АТ "КредоБанк" адвоката Хромчака Андрія Йосифовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 28 грудня 2015 року між сторонами укладено договір банківського вкладу "Рантьє+" № 2630/62/782980, який переукладено 28 грудня 2017 року за № 2630/62/862916.

Відповідно до пункту 3 цього договору, сума вкладу складається із первинного внеску, вказаного у пункті 2 цього договору, наступних поповнень та капіталізованих відповідно до умов цього договору процентів.

17 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "КредоБанк" та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку №967/980, на підставі якого банком виготовлено банківську платіжну картку Debit MC Unembossed, а також відкрито ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 .

01 грудня 2016 року між сторонами також було укладено договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) № 3993845, по рахунку № НОМЕР_1 .

Також 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 було подано анкету про надання комплексних банківських послуг фізичним особам, на підставі якої виготовлено банківську платіжну картку з активацією послуги Mobinform.

28 грудня 2017 року ОСОБА_1 було подано анкету про надання комплексних банківських послуг фізичним особам, на підставі якої їй відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 . В анкеті зазначено, що з 01 грудня 2016 року всі рахунки, що відкриті на ім`я позивача, обслуговувати на умовах тарифного пакету VIP.

16 серпня 2017 року позивачем на виконання відповідачем АТ "КредоБанк" надано платіжне доручення № 47267919 про здійснення переказу коштів в сумі 5 000,00 грн з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_3 , з призначенням платежу - поповнення депозиту, угода 2630/62/782980 від 28.12.2015.

12 лютого 2018 року позивачем на виконання відповідачем АТ "КредоБанк" надано платіжне доручення № 7429383 про здійснення переказу коштів в сумі 2 000,00 грн з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_4 , з призначенням платежу - поповнення депозиту, угода 2630/62/862916 від 28.12.2017.

Як вбачається зі змісту SMS-повідомлень, які надходили позивачу 22 жовтня 2018 року залишок по картковому рахунку змінився з позитивного в розмірі 2 816 грн 30 коп. на від`ємний в розмірі 4 184 грн 70 коп.

З виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що з 14 серпня 2017 року по 06 листопада 2018 року жодних списань по цьому рахунку в день надходження SMS-повідомлення позивачці, не було.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положення статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» містять поняття: банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки.

Статтею 14.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу.

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором (пункт 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Пунктом 14.13 статті 14 цього Закону передбачено, що право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу.

Пунктом 1.24 статті 1 цього Закону визначено, що переказ коштів (далі - переказ) це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Згідно із пунктом 1.32 статті 1 цього Закону, платник це особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник це особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановивши, що саме позивачем було ініційовано переказ коштів з його поточного (карткового) рахунка на вкладний рахунок, в загальній сумі 7 000,00 грн, і такі операції ним не заперечуються, однак вони не були відображені по його поточному картковому рахунку у день їх проведення, а коригування залишку коштів на поточному рахунку позивача, здійснено банком з метою приведення їх до фактичного залишку, з урахуванням проведених позивачем за цим рахунком операцій, і таке коригування не призвело до фактичного списання коштів з рахунку позивача, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В ході апеляційному перегляду справи, колегія суддів не встановила, що мав місце помилковий або неналежний переказ коштів з поточного рахунку позивача, як і не встановлено, що переказ з рахунку позивача здійснені неналежним платником або на користь неналежного отримувача. Тобто, не відбулося будь-яких невірних дій по рахунку позивача, з вини відповідача.

З огляду на те, що суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення основної вимоги визнання дій відповідача щодо списання 7000 грн з карткового рахунку позивача протиправними та зобов`язання повернути цю суму, шляхом перерахування на рахунок позивачки, відповідно, обґрунтовано відмовив в задоволенні похідних вимог про відшкодування моральної шкоди, стягнення інфляції, відсотків річних та пені.

Під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції № 2) [ВП], § 41.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід без задоволення, оскільки її доводи вірних висновків суду не спростовують, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич