Справа № 372/2202/22
Провадження 2-1207/22
ухвала

17 серпня 2022 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства «Відродження» про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 177 ЦПК України, а саме: позивачем не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись із позовом до суду, ОСОБА_1 заявляє вимоги немайнового та майнового характеру, а саме про поновлення його на посаді помічника майстра та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, в тексті позовної заяви йдеться також про завдану моральну шкоду, яку позивач має намір стягнути з відповідача, проте прохальна частина позовної заяви такої вимоги не містить.

Суд звертає увагу позивача на те, що за змістом норм КЗпП України поновлення на роботі має місце у випадку припинення трудового договору з працівником з передбачених трудовим законодавством підстав, тобто фактичним звільненням працівника з роботи.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкції, заробітна плата складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Перелік інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, наведено у пункті 3 Інструкції.

Тобто, виплата за рішенням суду середнього заробітку працівнику за час незаконного відсторонення не відноситься до виплат, пов`язаних з оплатою праці, перелічених в Інструкції.

В постанові Верховного Суду від 21.12.2019 (справа № 243/10489/17-ц ) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Згідно ст. 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня складає 2481,00 грн.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»); позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно п.п. 1 п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд зазначає, що закон визначає, що саме суд при винесенні рішення про поновлення на роботі одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати. При цьому, закон не покладає на позивача обов`язку визначати у своїй позовній заяві розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до зазначеного Порядку.

З огляду на вказане, на підставі ч. 2 ст. 176 ЦПК України суд вважає необхідним попередньо визначити розмір судового збору в сумі 992,40 гривень, який позивачу необхідно сплатити за позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

В разі наявності підстав, передбачених ЗУ «Про судовий збір», для звільнення від сплати вказаних вище судових витрат позивачу слід долучити відповідні документи, які свідчать про звільнення від їх сплати.

Окрім цього, суд зазначає, що в разі доповнення позовних вимог вимогою про стягнення моральної шкоди, судовий збір за цю вимогу обраховується окремо, як за вимогу майнового характеру.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства «Відродження» про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ст. 185 ЦПК України, позивач повинен усунути виявлені недоліки заяви не пізніше десяти днів з дня вручення йому ухвали про залишення заяви без руху, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Г.В. Висоцька