Справа №442/3521/22
Провадження №2-о/442/68/2022
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Нагірної О.Б.,
за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів Віолетта Янівна та ОСОБА_2 ,
встановила :
Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла у віці 100 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , була мамою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ № 037280 від 28.02.2000 належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла у віці 100 років ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після її смерті залишилось належне їй нерухоме майно, а саме земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради Львівської області, які за життя бабця обіцяла залишити йому. Однак звернувшись до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з невідповідністю у документах, якими підтверджується факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, та в правовстановлюючому документі.
Внаслідок зазначеного, у заявника виникла необхідність у зверненні до суду із заявою у порядку окремого провадження, оскільки він не має можливості у нотаріуса реалізувати своє право на оформлення спадкових справ як спадкоємець за законом.
30.06.2022 ухвалою судді в справі було відкрито провадження та призначено до розгляду на 22.08.2022.
В судове засідання заявниця не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, подавши суду заяви про проведення розгляду справи без їх участі, щодо задоволення заяви не заперечили.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Із змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті бабці ОСОБА_3 , однак через невідповідність у документах, якими підтверджується факт того, що він є онуком спадкодавця та в правовстановлюючому документі нотаріусом було відмовлено у видачі такого.
Судом встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №037280, виданому 28.02.2000 головою Буської райдержадміністрації у графі, де зазначаються відомості про власника, помилково зазначено ім`я по батькові: « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ».
На думку суду є очевидним, що така помилка є механічною та могла бути вчинена з необережності навіть оператором машинного (комп`ютерного) набору друкованого тексту, котрий заповнював зміст цього правовстановлюючого документа.
Крім того, має місце невідповідність у документах, якими підтверджується факт родинних відносин між батьком заявниката його мамою - спадкодавицею ОСОБА_3 , а відтак і факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та його бабусею ОСОБА_3 , а саме: у свідоцтві про народження батька ОСОБА_2 у графі мати зазначено на російській мові « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_3 », а згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 21.02.2022 у графі мати зазначено « ОСОБА_3 ».
На думку заявника, такі помилки щодо неправильного запису по батькові спадкодавиці ОСОБА_3 пов`язані із тим, що остання була 1920 року народження, а в той час держава у різні часи перебувала під окупацією та впливом інших держав, які старались перекласти прізвища, власні імена та по батькові українських громадян на свої мови, у даному випадку на російську.
Водночас, родинні зв`язки між ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджуються:
копією паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду заявника ОСОБА_1 ;
копією свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 ;
копією заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом від 08.10.2020;
копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ;
копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №61662808 від 15.09.2020;
копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №61662908 від 15.09.2020;
копією Витягу про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі №51662982 від 15.09.2020;
копією заяви ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини за законом та заповітом від 15.09.2020;
копією паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду ОСОБА_2 ;
копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;
копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 21.02.2022;
копією запиту приватного нотаріуса Петрів В.Я. про надання витягів з Державного земельного кадастру;
копією заповіту спадкодавця ОСОБА_3 ;
копією Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №037280;
копією Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-0921 від 21.12.2021;
копією Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-021 від
08.12.2021;
копією інформаційного листа-розяснення приватного нотаріуса Петрів В.Я.
У відповідності до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, також суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину.
При таких обставинах суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 315, 317 ЦПК України, суд
ухвалив :
Заяву задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла у віці 100 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 була мамою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ № 037280 від 28.02.2000 належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла у віці 100 років 17.06.2020.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.