Справа № 2-2644/08
Провадження № 22-ц/4806/211/22
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2008 року у складі судді Короля Ю.А., у справі позовом Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та відшкодування збитків завданих порушенням зобов`язання,-

в с т а н о в и в:

11 лютого 2022 року (згідно штемпелю на конверті) ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 подала до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 14 липня 2008 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року цивільну справу 2-2644/08 витребувано із Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. На обгрунтування пропуску строку апелянт зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки з матеріалами справи ознайомилась 14 січня 2022 року, рішення від 14 липня 2008 року не отримувала та на судовому засіданні не була присутня. Виконавче провадження, що було розпочато на підставі оскаржуваного рішення відкрито 26 жовтня 2020 року, і тільки 30 червня 2021 року державним виконавцем було накладено арешт на рахунки апелянта та звернено стягнення на заробітну плату. Згодом апелянт дізналася про можливу невідому їй судову справу у зв`язку з арештами рахунків, після чого змогла ознайомитися з матеріалами справи та звернутися за правовою допомогою.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.13 ч.1 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення) заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

14 липня 2008 року ухвалено рішення у даній справі, яким заявленим позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь"Укргазбанк" в особі Ужгородської філії 4,264 Євро 14 центів, що еквівалентно 32 097 грн. 04 коп. Вирішено питання по судовим витратам. Кредитний договір №1807-ЕК укладений 18 квітня 2007 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" в особі в особі директора Ужгородської філії та ОСОБА_3 розірвано.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона не була обізнана про наявність даної судової справи спростовується матеріалами справи. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2008 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку повідомлялась про розгляд справи, призначений на 14.07.2008 року (а.с.40).

Крім того, з матеріалів справи також слідує, що у грудні 2007 року, ВАТ АБ "Укргазбанк" було надіслано та вручено ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №1807-ЕК від 18 квітня 2007 року (а.с.18,20).

Більше того, як зазначає в апеляційній скарзі сама ОСОБА_1 , 30 червня 2021 року державним виконавцем було накладено арешт на її рахунки та звернено стягнення на заробітну плату. Однак, із заявою про ознайомлення з матеріалами справи представник апелянта звернувся лише 10 січня 2022 року.

Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 знала про наявність судового провадження, а тому мала можливість вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження та своєчасно використати своє процесуальне право на апеляційне оскарження рішення.

У зв`язку з чим, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 березня 2022 року вказані ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2008 року визнано неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2008 року - залишено без руху та надано строк на протязі десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

Роз`яснено, що якщо апелянт відповідно до цієї ухвали у встановлений строк не зазначить інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку або вказані підстави будуть визнані неповажними, то у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Копію ухвали від 11 березня 2022 року апелянту ОСОБА_1 та представнику апелянта ОСОБА_2 доставлено на вказані ними в апеляційній скарзі електронні адреси - 23 червня 2022 року.

Однак, інші підстави для поновлення строку апелянтом не наведено.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок учасників справи, добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник справи розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ч. 4, ст. 13 ч. 3 ЦПК України).

Таким чином, учасники процесу, маючи беззаперечне право на апеляційний перегляд справи (ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 2 ч. 3 п. 8, ст.ст. 17, 352 ЦПК України), реалізують це право на власний розсуд і зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, дотримуватися строків, порядку і процедури апеляційного оскарження судового рішення.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року," «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Наведені доводи апелянта не є об`єктивно непереборними обставинами чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, а за своєю суттю є суб`єктивними обставинами та не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, як поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення.

Згідно ч.4 ст.357, п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що наведені ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підстави для поновлення строку визнані судом неповажними, а інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не наведено, відтак слід застосувати положення п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, відповідно до якого суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2008 року, у справі позовом Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та відшкодування збитків завданих порушенням зобов`язання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: