Справа №359/2547/22
Провадження №2-о/359/162/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

1.1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з вказаною заявою та посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь у них народилась дочка ОСОБА_3 . Органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження у вказаному населеному пункті. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини. Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь народилась ОСОБА_1 , батьком якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України; матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

1.2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились у судове засідання. В пункті 2 поданої заяви (а.с.5) міститься вимога про розгляд цивільної справи в їх відсутності.

1.3. Представник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) також не з`явився у судове засідання та надіслав лист №195/22.8-28 від 30 квітня 2022 року (а.с.16), в якому він просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

2. Норми права, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

2.1. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

2.2. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

2.3 Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони.

2.4. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.317 ЦПК України.

2.5. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

2.6. Згідно з ч.1 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

2.7. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.146 СК України ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини.

2.8. Згідно з ч.2 ст.147 СК України по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

3.1. Зі змісту виписного епікризу від 26 вересня 2017 року (а.с.12) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 2 годині 25 хвилин у ОСОБА_2 народилась дитина вагою 2565 грамів. З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 вересня 2017 року (а.с.8) вбачається, що народження дитини відбулось у м. Сімферополь. Як вбачається з ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вказаний населений пункт розташовується на окупованій території України, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини.

3.2. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день народження дитини ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 . Ця обставина свідчать про відсутність підстав для визначення походження дитини від ОСОБА_1 . Зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 вересня 2017 року (а.с.8) вбачається, що заявниця обрала народженій нею дитині ім`я « ОСОБА_4 ». У зв`язку з тим, що батьком дитини вона вказала особу на ім`я ОСОБА_5 , на підставі ч.2 ст.147 СК України по батькові дитини є « ОСОБА_6 ». Крім того, на підставі ч.1 ст.145 цього ж Кодексу прізвищем дитини є « ОСОБА_2 ».

3.3. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь народилась ОСОБА_7 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -ня, громадянка України.

3.4. Визначення відомостей про батька дитини в порядку ч.1 ст.126 СК України відноситься до повноважень не суду, а відділу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснюватиме державну реєстрацію народження дитини. Внесення відомостей про ОСОБА_1 як батька дитини буде підставою для зміни прізвища дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Тому у задоволенні заяви в частині інших вимог слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини задовольнити частково.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь народилась ОСОБА_7 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України.

У задоволенні заяви в частині інших вимог відмовити.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець