Справа № 296/4617/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2022 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Богуша Олександра Васильовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , департамент реєстрації Житомирської міської ради, про скасування державної реєстрації.

13.07.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

13.08.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 13.07.2021 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 26.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

29.07.2022 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення площею 92 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви зазначає, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликане тим, що законні інтереси і права заявника будуть порушені та рішення суду у разі ухвалення про задоволення позову буд неможливо виконати у випадку відчуження нерухомого майна, яке було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , та на теперішній час зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 , що є донькою ОСОБА_2 , а тому вважає, що будуть порушені його законні права і будуть заподіяні збитки.

Враховуючи вищевикладене просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.ч.6, 8 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що заявником не доведено наявності обставин, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, тому правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому матеріали справи не містять будь-яких даних і позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що нерухоме майно за можливим позитивним рішенням суду у справі з приводу заявлених позовних вимог немайнового характеру підлягатиме виконанню за рахунок нежитлового приміщення площею 92 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з позовної заяви, позивач не заявляє позовної вимоги майнового характеру, що підтверджується також відсутністю у позовній заяві ціни позову та сплатою судового збору за ставками, встановленими за подання позовної заяви немайнового характеру.

Крім того, заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Таким чином, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149, 150-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Н. М. Анциборенко