Справа № 545/4194/21
Провадження № 2/545/409/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.

при секретарі судового засідання Лабовкіної Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свій позов мотивує тим, що 27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис (реєстраційний номер 11097) про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 19 712,19 грн.

Вважає, що виконавчий напис, вчинений 27.05.2021 року (реєстраційний номер 11097) має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, адже він вчинений з порушенням ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Приватним нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів, не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про наявні до позивача вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Також просив врахувати, що станом на момент вчинення виконавчого напису травень 2021 року, спливли строки позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, що суперечить п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій затвердженої Наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року №296/5.

Враховуючи вказане, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №11097 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 19 712,19 грн.

Представник позивача адвокат Лихошвай С.О. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Проте останнім було подано відзив на позов, згідно якого прохав відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначаючи наступне. Відповідно до укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем кредитного договору №001-16503-210610 від 21.06.2010 року, банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі відкривши останньому картковий рахунок з використанням платіжної картки із встановленням кредитного ліміту на загальну суму 30 000 грн., однак позивач свої зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк» не виконав, внаслідок чого станом на 18.05.2021 року виникла заборгованість у розмірі 18 512,42 грн.

Враховуючи, що відповідач надав всі необхідні документи відповідно до Переліку, а саме оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, вважає, що підстав вважати незаконність дій нотаріуса не має.

Представником позивача було подано відповідь за відзив, в якому повністю заперечив проти поданого у відзиві відповідача твердженнях та прохав задовольнити позовні вимоги повністю.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. в судове засідання не з`явився, була належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Відповідно до вимог ст. 12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.06.2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» в особі економіста Моргун М.С. було укладено кредитний договір №001-16503-210610 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до якого відкрито картковий рахунок шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн., позивачу було надано кредит та на день укладання Договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунок на суму 3 000 грн. та визначено порядок надання та користування кредиту і овердрафту (а.с.8-9).

Відповідно до договору відступлення прав вимоги №2225/К від 15.04.2020 року ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» права вимоги до правонаступників боржників за кредитним договорами, згідно реєстру у Додатку №1 (а.с.48-51).

Як вбачається з доданих відповідачем матеріалів справи, 18.05.2021 року представником ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було подано заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. для вчинення виконавчого напису для вчинення виконавчого напису з додатками, а саме: кредитний договір №001-16503-210610 від 21.06.2010 року; копію реєстру поштових відправлень рекомендованих листів; розрахунок суми заборгованості (а.с.52).

На підставі поданої заяви, 27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11097 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №001-16503-210610 від 21.06.2010 року, укладеним з АТ «Дельта банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитним договором №2225/К від 15.04.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Строк платежу за кредитним договором настав та боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться з 15.04.2020 року по 07.04.2021 року. Сума заборгованості становить 18 512,42 грн., що складається з: простроченої заборгованості 12 276,96 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6 235,46 грн. Загальна сума заборгованості зазначена з урахуванням вчинення виконавчого напису нотаріусом та становить 19 712, 19 грн. (а.с.4).

Так, 26.11.2021 року на підставі зазначеного виконавчого напису приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №6768779 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в розмірі 19 712,19 грн.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»), яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У пункті 3.1. Порядку зазначено, що, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Судом встановлено, що документи які були надані відповідачем до відзиву, для вчинення нотаріусом виконавчого напису містять копію виписки з особового рахунку за кредитним договором №001-16503-210610 від 21.06.2010 року, де відображено станом на 18.05.2021 року прострочену заборгованість в сумі 18 512,42 грн., яка складається з: сумою кредиту в розмірі 12 276,96 грн., простроченої заборгованості за відсотками, що становить 6 235,46 грн., однак не зрозуміло яким чином розраховано заборгованість за період з 15.04.2020 року по 07.04.2021 року, якщо кредитний договір був укладений 21.06.2010 року та строк погашення кредитного договору вказано 19.06.2016 року.

Більш того, за виконавчим написом нотаріуса Данич О.Ф. стягнення заборгованості за кредитним договором №001-16503-210610 від 21.06.2010 року проводилося за період з 15.04.2020року по 07.04.2021 року, однак, як вбачається з матеріалів справи датою погашення кредиту та право вимоги кредитора виникло 19.06.2016 року, що є очевидним порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки термін стягнення перевищує трьохрічний термін вчинення виконавчого напису та загального строку позовної давності (ст.257 ЦК України).

Також, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Таким чином, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису.

Тобто, боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за тридцять днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, однак в доданих матеріалах справи відсутні вимога стягувача до боржника або підтвердження направлення такого.

На підставі чого суд вважає, що у зв`язку з даною обставиною позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказані вище норми закону.

Наведені обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в виконавчому написі, не є безспірним. Крім того, на думку суду, сам факт звернення позивача з цим позовом також може свідчити про наявність спору щодо наявності та розміру заборгованості.

Як зазначається в нотаріальному написі №11097 при вчиненні вказаної нотаріальної дії нотаріус Данич О.Ф. керувалась ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття, зокрема пункт 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, продовжує діяти редакція від 29.11.2001 року постанови Кабінету Міністрів України №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме п. 1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами».

Враховуючи викладене, одержання виконавчого напису можливе лише на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставне майно.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 1807626 від 13.12.2018 року, сторонами нотаріально посвідчено не було, а тому виконавчий напис за реєстровим номером №30948 було вчинено без нотаріального посвідченої угоди, всупереч нормам, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (в редакції від 29.11.2001).

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999.

За викладених обставин, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. не було правових підстав для вчинення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки нотаріусом порушено процедуру його вчинення, а надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що виконавчий напис, вчинений 27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №11097, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 001-16503-210610 від 21.06.2010 року в розмірі 19 712,19 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з квитанцією №80730 від 22.12.2021 року позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп. та за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. 00 коп. (квитанція №80684 від 22.12.2021 року).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України зазначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Велика Палата Верховного Суду у від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16.

Представник позивача на обґрунтування суми витрат на надання правничої допомоги, яка підлягає стягненню, надав витяг з договору про надання правничої допомоги від 07.12.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Лихошвай С.О. в якому зазначено, що адвокатський гонорар обчислюється у фіксованому розмірі за усною домовленістю сторін і становить 4 000,00 грн., вказана сума сплачується як безповоротній авансовий платіж за наданий виконавцем обсяг наступних юридичних послуг: ознайомлення з наявними матеріалами та попередня консультація, направлення адвокатських запитів для з`ясування підстав вчинення виконавчого напису нотаріуса та отримання відповідних документів, підготовка та подача до суду процесуальних документів, інші дії, вчинення яких виконавець вважатиме необхідними для належного надання правової допомоги, квитанцію №9 від 07.12.2021 року про сплату за надання правничої допомоги 4000,00 грн., акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 18.01.2022 року (а.с.66,67).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, починаючи з грудня 2021 року, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною за №11097 від 27.05.2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, місцезнаходження; вул. Смаль-Стоцького, буд1, корп.. 28, м. Львів, Львівська область, 79018) про стягнення заборгованості за Кредитним договором №001-16503-210610 від 21.06.2010 року в розмірі 19 712,19 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, місцезнаходження; вул. Смаль-Стоцького, буд1, корп.. 28, м. Львів, Львівська область, 79018) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати пов`язані зі сплати судового збору та отримання правової допомоги у розмірі 5 362,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. В. Шелудяков