Справа №303/4375/22
2/303/636/22
Ряд. стат. звіту - 07
18 серпня 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Мирошниченко Ю.М.
з участю секретаря судових засідань Варга Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району про визнання права власності за набувальною давністю, -
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району про визнання права власності за набувальною давністю.
Позов мотивований тим, що у 1998 році між позивачем та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про те, що ОСОБА_3 оплатно передасть позивачу земельну ділянку площею 0,05га, розташовану у межах СТГ Горизонт в урочищі Велика гора, належну йому відповідно до державного акту на право приватної власності ІІІ-ЗК027767 від 15.03.1996 року. На виконання домовленості позивачем були передані грошові кошти, що підтверджується відповідною розпискою. У той же час, належним чином право власності не було оформлено, а в подальшому після смерті ОСОБА_3 це стало неможливим. З пропозицією про переоформлення права власності позивач зверталася до єдиної спадкоємці ОСОБА_3 , його дружини ОСОБА_4 , яка не заперечувала проти цього, однак у неї також були труднощі в оформленні спадщини, які були викликані помилками у написанні прізвища, імені та по батькові у правовстановлюючих документах. З метою усунення вищезазначених розбіжностей у 2021 році ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є чоловіком та дружиною. Однак згодом ОСОБА_4 теж померла, так і не встигла оформити спадщину та належним чином переоформити право власності на земельну ділянку на ОСОБА_1 .. Жодних спадкоємців у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не залишилося. Щодо зазначеної ділянки, то позивач фактично з відома та згоди померлого власника користується нею у власних цілях понад 20 років. Верхнькоропецська сільська рада до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку ст.1277 ЦК України не зверталася, рішення про перехід права власності до держави в порядку ст.555 ЦК Українською РСР 1963 року не приймалося.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.
Представник відповідача Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 17.05.1999 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно розписки від 12.03.1997 року ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки в урочищі Велика гора отримав від ОСОБА_1 2300 гривень (а.с. 8).
Відповідно до розписки ОСОБА_6 в 1998 році її чоловік ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 дачну ділянку розміром 5 соток в районі вул.І.Франка. Однак належним чином оформити продаж ділянки документально не зміг за станом здоров`я. Після його смерті дружина померлого спадок на земельну ділянку не оформляла, так як знала, що він її продав. Претензій на земельну ділянку не має, вважає її власністю ОСОБА_1 (а.с. 9).
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2021 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 був однією і тією ж самою особою та був чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-12).
Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №027767 виданого громадянину України ОСОБА_3 земельна ділянка розташована на території Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району, площею 0,05 га, призначена для садівництва, належить ОСОБА_3 (а.с. 13).
Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, що ОСОБА_1 , у період з 1998 року фактично користувалася та користується по теперішній час земельною ділянкою площею 0,05 га, що розташована на території СГТ «Горизонт» урочище «Велика гора», з відома та згоди колишнього померлого власника вказаної ділянки ОСОБА_10 , яка належала йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №027767, виданого Вархнькоропецькою сільською радою Мукачівського району 15.03.1996 року (а.с. 32).
Із відповіді Другої Мукачівської ДНК від №161/02-14 від 18.08.2022 року вбачається, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_11 в Другій мукачівській державній нотаріальній конторі спадкові справ не заводилися. Спадкоємці померлих із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не зверталися.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») (п. 14 Постанови).

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд враховує ту обставину, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, з 1998 року по теперішній час, тобто на протязі часу, що перевищує десять років, позивач ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується земельною ділянкою площею 0,05 га, розташованою у СГТ «Горизонт» в урочищі «Велика гора», що відповідно до положення ч. 1 ст. 344 ЦК України свідчить про набуття нею права власності на цей об`єкт нерухомості за набувальною давністю. Позивач на підтвердження своїх вимог щодо визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно земельну ділянку, надав суду достатньо доказів, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 344, 388 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 0,05 Га, розташовану у СГТ «Горизонт» в урочищі «Велика гора», у розмірах та конфігурації відповідно до державного акту на право приватної власності серії ІІІ-ЗК027767, виданого виконкомом Верхньокоропецької сільської ради 15.03.1996 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за №2173.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 15.07.1998 року Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області, місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Верхньокоропецька сільська рада Мукачівського району, місцезнаходження с.Верхній Коропець, вул.Шенборна, буд.16, Мукачівського району, .

Повний текст рішення складено 18.08.2022 року.

Головуючий Юрій Мирошниченко