ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 709/362/21
Провадження № 22-ц/821/393/22
Категорія: 331000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1

заявник - ОСОБА_2

заінтересована особа - Іркліївська сільська рада

розглянувши в судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Левченка В.В. в приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області) у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Іркліївська сільська рада про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви (з урахуванням уточнених вимог) зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина. Заявник з ОСОБА_3 постійно проживала з листопада 2014 року і до часу його смерті.

При цьому, вказує ОСОБА_2 , вони при житті вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, піклувалися одне про одного. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне їй для оформлення спадщини.

Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила суд встановити факт проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мельники, Чорнобаївського району, Черкаської області більше п`яти років, а саме з листопада місяця 2014 року і до часу відкриття спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 травня 2021 рокузаяву ОСОБА_2 задоволено повністю.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю більше п`яти років, а саме з листопада 2014 року до часу відкриття спадщини.

Рішення суду, зокрема, мотивоване тим, що досліджені у судовому засіданні докази з достовірністю підтверджують факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про достатність правових підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 19 січня 2022 року, ОСОБА_1 , як особа, яка не приймала участі в розгляді справи, однак вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення впливає на обсяг його прав і законних інтересів,посилаючись на те, що оскаржуване рішення винесене при неправильному застосуванні норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, при недостатньо повному дослідженні письмових доказів та дійсних обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року, а заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини залишити без задоволення.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що задовольняючи заяву ОСОБА_2 , місцевий суд вважав доведеним факт її проживання однією сім`єю на протязі п`яти років із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, суд не встановив, чи є інші особи, заінтересовані у вирішенні даної справи, та не перевірив чи впливатиме встановлений факт на спадкові права і обов`язки цих осіб.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 41 від 15 жовтня 2020 року (а.с. 20).

Відповідно до довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 13 жовтня 2020 року № 736 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 із ОСОБА_2 (заявницею) та вели спільне господарство (а.с. 7).

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від

22 травня 2021 року (а.с. 33), що надійшов у відповідь на запит суду, після смерті ОСОБА_3 заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини в нотаріальну контору не поступало. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20).

Судом першої інстанції встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_3 на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Суд прийняв до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання заявника ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, суд першої інстанції вважав, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Однак судова колегія з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України, встановлено черговість спадкування за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Відповідно, до статей 1261 - 1264 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги тощо.

З метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_2 звернулася до суду з відповідною заявою про встановлення юридичного факту, зазначивши заінтересованою особою Іркліївську сільську раду Черкаської області.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою, ОСОБА_2 вказала заінтересованою особою лише Іркліївську сільську раду Черкаської області.

Однак, судом першої інстанції не було з`ясовано факт наявності інших спадкоємців щодо спірного спадкового майна, а саме ОСОБА_1 , який в передбачений законом строк звернувся до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 54).

Суд першої інстанції не надав правової оцінки всім обставинам справи, а тому дійшов помилкового висновку щодо доцільності розгляду даної заяви в порядку окремого провадження, оскільки у зв`язку з існуванням інших спадкоємців, які мають право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , у справі існує спір про право.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Спір про право є особливим видом правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, ключовим показником визначення наявності спору про право у даній справі є наявність суперечностей, відсутність згоди між учасниками даної справи стосовно наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків заявника шляхом визнання чи заперечення факту постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав достатню правову оцінку доказам у справі, а відтак дійшов помилкового висновку щодо доцільності вирішення вимог ОСОБА_2 в порядку окремого провадження.

Таким чином, при розгляді цієї справи в порядку окремого провадження виник спір про право на майно, який повинен вирішуватись судом в порядку позовного провадження із залученням до розгляду даної справи всіх осіб, які претендують в якості спадкоємців на майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та залишити заяву ОСОБА_2 без розгляду, роз`яснивши, що вона вправі подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 258, 315, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Іркліївська сільська рада про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак

/текст постанови суду виготовлений 21 квітня 2022 року/