справа №932/67/21
провадження №2/932/188/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Сусла А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форте Лайф» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом у якому просить стягнути із ПрАТ СК «Форте Лайф» на її користь невиплачену частину страхового відшкодування в сумі 10 623,22 грн., 5 000 грн. моральної шкоди.

Також позивач просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 170 грн.

Узагальнені доводи учасників справи.

Позивач зазначає, що 30.07.2010 між нею та ПрАТ СК «Ренесанс Життя» укладено договір страхування життя. Строк дії договору із 30.07.2010 до 29.07.2020. 30.07.2011 було укладено додаткову угоду, якою збільшено страхову суму до 26 522,44 грн. Листом від 24.09.2015 її повідомили, що страхова сума становить 28 678,98 грн. Обов`язки за договором позивач виконувала своєчасно.

28.04.2017 ПрАТ СК «Ренесанс Життя» передало страховий портфель ПрАТ СК «Форте Лайф».

29.07.2020 строк дії договору закінчився, а ПрАТ СК «Форте Лайф» перерахувало позивачу 30 421,76 грн., яка складається із гарантованої страхової суми 26 522,44 грн. та додаткового інвестиційного доходу в сумі 3 899,32 грн.

Позивач не погоджується із такою сумою, а саме вважає, що додатковий інвестиційний дохід мав становити 12 366 грн., а гарантована страхова сума 28 678,98 грн.

Відповідач у відзиві заперечує проти позову. Вказує, що ним виконані зобов`язання за договором страхування в повному обсязі, а також, у зв`язку із затримкою виплати сплачено інфляційні втрати та пеню. Вказує, що гарантований інвестиційний прибуток включено до страхової суми та він окремо не рахується. Додатковий інвестиційний дохід нараховується виходячи із прибутку страховика і з врахуванням його витрат.

В судовому засіданні позивач навела доводи, аналогічні фабулі позову. Зазначила, що розрахунок здійснено нею згідно рекомендацій журналу.

Представник відповідача заперечив проти позову, вказав, що розрахунок позивача не ґрунтується на законі, договорі та правилах страхування. Звернув увагу, що позивач тричі зверталася до Національного банку України, який підтвердив правильність розрахунку.

Обставини, встановлені судом.

Між ОСОБА_1 та ПрАТ «Ренесанс Життя» укладеного договір добровільного страхування життя.

Зокрема, згідно полісу добровільного страхування життя зі стром дії від 30.07.2010 до 29.07.2020, програма страхування Ренесанс-преміум, страхова сума 24 402,84 грн., гарантований інвестиційний прибуток 4%.

У вказаному полісі вказано перелік додаткових ризиків, про ризик «дожиття» не вказано, так само не вказано і про додатковий інвестиційний дохід.

Разом із тим відповідачем долучено правила добровільного страхування життя ПрАТ «Ренесанс Життя» від 07.05.2009. Згідно вказаних правил:

- Страхова сума грошова сума в межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату при настанні страхового випадку (розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування, або внесення змін до договору страхування, або у випадках визначених законодавством (п.1.28).

- Щорічно, за результатами отриманого додаткового інвестиційного прибутку від розміщення резервів за страхуванням життя, страховик здійснює підвищення розміру страхової суми відповідно до норм чинного законодавства (п.7.9).

- Розмір страхової виплати визначається, виходячи із вказаних в договорі страхування програм страхування і страхових сум за кожною програмою. У визначених договором страхування випадках здійснюється збільшення страхової виплати відповідно до умов нарахування додаткового інвестиційного прибутку (п.9.6).

- Програма ренесанс-преміум включає два основних ризики: дожиття та смерть (п.20.1).

- Страхова виплата здійснюється одноразово в розмірі страхової суми, встановленої договором страхування за вказаним ризиком (п.20.4).

Згідно додаткової угоди страхова сума визначена 26 522,44 грн.

У листі першого заступника голови правління ПрАТ «Ренесанс Життя» від 24.09.2015, вказано що, в результаті розподілу додаткового інвестиційного доходу за підсумками 2011-2014 років розмір страхової суми за договором ОСОБА_1 становить 28 678,98 грн.

Позивачем долучено страховий акт про виплату 26 739,39 грн., проте такий не підписаний та не містить дати, тому до уваги не береться.

У відповіді позивачу від Національного банку України від 18.12.2020 вказано, що про виплату позивачу страхової суми 26 522,44 грн. та 3 899,32 грн. додаткового інвестиційного доходу. Також вказано про сплату 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату. При цьому вказано, що страховик повідомив НБУ про розмір страхової суми, розрахунок розміру додаткового інвестиційного доходу по роках з наданням підтверджуючих документів.

Із розрахунку відповідача вбачається, що додатковий інвестиційний дохід по договору позивача станом на 01.01.2015 обраховано в сумі 2 988,04 грн. та до 01.01.2020 такий зріс до 3 899,32 грн.

Сторонами визнається факт сплати страхового відшкодування в сумі 30 412,76 грн. (26 522,44 грн. + 3 899,32 грн.).

Також відповідачем визнано, що він набув зобов`язання за договором добровільного страхування життя від 30.07.2010. На підтвердження цієї обставини відповідачем долучено договір про передачу страхового портфеля від 28.04.2017.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

За приписами ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами п.1 ч.1 ст.980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За приписами ст.9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Зазначена у договорі страхування життя величина інвестиційного доходу не повинна перевищувати чотирьох відсотків річних. Договором страхування життя обов`язково передбачається збільшення розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат на суми (бонуси), які визначаються страховиком один раз на рік за результатами отриманого інвестиційного доходу від розміщення коштів резервів із страхування життя за вирахуванням витрат страховика на ведення справи у розмірі до 15 відсотків отриманого інвестиційного доходу та обов`язкового відрахування в математичні резерви частки інвестиційного доходу, що відповідає розміру інвестиційного доходу, який застосовується для розрахунку страхового тарифу за цим договором страхування та у разі індексації розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат за офіційним індексом інфляції, відрахування в математичні резерви частки інвестиційного доходу, що відповідає такій індексації. Прийняті страховиком додаткові страхові зобов`язання повідомляються страхувальнику письмово і не можуть бути у подальшому зменшені в односторонньому порядку.

Висновки суду.

Між сторонами спору виникли відносини добровільного страхування життя.

Серед основних страхових ризиків було визначено дожиття позивача до закінчення строку дії договору. Страхова сума щодо такого ризику була визначена 26 522,44 грн.

Правилами добровільного страхування, щодо обраної сторонами програми страхування, визначено, що страхова виплата здійснюється одноразово в розмірі страхової суми, встановленої договором страхування за вказаним ризиком. Страхова сума це грошова сума в межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату при настанні страхового випадку.

Відтак, страхова виплата позивачу обмежена страховою сумою, при цьому це з урахуванням визначного у договорі гарантійного інвестиційного доходу в розмір 4%.

Разом із тим, законом та правилами страхування передбачено збільшення розміру страхової суми на суми (бонуси), які визначаються страховиком один раз на рік за результатами отриманого інвестиційного доходу за вирахуванням певних витрат.

Відповідачем розраховано таке збільшення в сумі 3 899,32 грн. (разом більше 30 тис. грн.) та виплачено його позивачу. Вказана сума узгоджується, зокрема є більшою за суму у 28 678,98 грн., яка вказана у листі ПрАТ СК «Ренесанс життя» від 24.09.2015.

Позивачем не наведено доказів невірності розрахунку відповідача, який було перевірено Національним банком України та порушень не виявлено.

Розрахунок позивача не ґрунтується на жодній офіційній чи підтвердженій відповідачем інформації, додатково враховує 4% гарантованого інвестиційного прибутку, не враховує витрат відповідача, про які вказано в законі та правилах страхування.

Крім того позивачем не наведено жодного доводу та не надано жодного доказу щодо понесення нею моральної шкоди.

За таких умов позов не може бути задоволеним.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.

Разом із тим діючий ЦПК України не передбачає стягнення у дохід держави судового збору із особи, яка звільнена від його сплати.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форте Лайф» про стягнення коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено, підписано та проголошено 01.08.2022.

Суддя: В.І. Цитульський