Справа № 211/5083/21
Провадження № 2/211/945/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агенство необхідних кредитів, Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус України", Товариства з обмеженою відповідальністю " Алекс кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстафінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілона", Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР кредит фінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форза" про захист прав споживачів, та розірвання кредитного договору, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_3 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, 27.07.2021 р. до ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» був поданий адвокатський запит щодо надання копії Кредитного договору, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

30.07.2021 р. за № 30/07/21-1 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» була надана відповідь. До вказаної відповіді була додана копія договору позики № 9925687, Договір між сторонами було укладено в електронному вигляді.

Відповідно до п. 2 вказаного договору ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» була переказана сума 6500 грн.

Як вбачається з п.2 Договору позики № 9925687 від 27.08.2020 року за прострочення сплати позики позичальник сплачує 2,70 % у день за весь час прострочення, що становить 985,50% річних.

Отже, вказана умова договору є несправедливою, оскільки передбачає сплату споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором та підлягаю визнанню недійсною.

Таким чином, згідно з п. 5.2 договору річна відсоткова ставка у разі прострочення строку повернення позики складає 985,5 % річних ( 2,70 % х 365 днів), відповідно сума компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором є непропорційно великою і становить понад п`ятдесят відсотків вартості продукції.

Виходячи з викладеного, пункт 2 договору позики № 9925687 від 27.08.2020 року слід визнати недійсним на підставі ч.І ст.203 Цивільного кодексу України, оскільки він обмежує права споживача і суперечить п.5 ч.З ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вважає, що при визнанні недійсним п. 2 договору позики підлягають врахуванню правові позиції, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, відповідно до яких припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку позики.

Після спливу визначеного договором строку право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

27.07.2021 р. до ТОВ ФК «Інвеструм» був поданий адвокатський запит щодо копії Кредитного договору, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ ФК «Інвеструм».

28 липня 2021 р. за № 2807-02/2021 була надана відповідь та копія договору про фінансового кредиту № 18899-04/2021.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору «Товариство надає клієнту фінансовий ь розмірі 4500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності...».

Пунктом 1.7 вказаного договору зазначено, що клієнт усвідомлює, що на сини за цим договором не розповсюджується дія ЗУ «Про споживче кредитування»

Тобто згідно зазначеного договору, Позивачу був наданий не споживчий кредит, а фінансовий кредит.

Між тим, ТОВ ФК «Інвеструм» є мікрофінансовою компанією.

Мікрофінансові організації - це юридично зареєстровані компанії, які мають на здійснення кредитної діяльності. На відміну від банків, в основному МФО грозо тільки видавати кредити, тобто такі види продуктів як депозити, відкриття для клієнтів у МФО є недоступні.

Основним продуктом МФО є мікропозики, які видаються під відсоток на певний конкретних умовах. Мікропозики видаються тільки на підставі підписаного, який має повну юридичну силу.

Тобто мікрофінансова установа надала фінансовий кредит, чого не мала права роботи, тому ще не є банком, а тому може надавати лише споживчий кредит.

27.07.2021 року до ТОВ «Лінеура Україна» був поданий адвокатський запит щодо надання копії Кредитного договору, укладеного між ОСОБА_3 та Т ЇВ «Лінеура Україна».

02.08.2021 р. за № 4458 ТОВ «Лінеура Україна» була надана відповідь.

Разом із відповіддю була надана копія договору № 1845425 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.04.2021 р.

У відповідності до п. 1.2 вказаного договору сума кредиту складає 4400,00 грн.

У відповідності до пункту 1.5.1 вказаного договору, орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення Договору складає:, за стандартною ставкою 693,50% Зо зниженою ставкою 277,40% річних.

У відповідності до п.4 Паспорту споживчого кредиту, стандартна процентна ставка річних: застосовується у межах строку кредиту , та продовженого строку ( в елонгації та автопролонгацїї - 693,50% річних (або 1,90% в день).

Як вбачається п.4 Паспорту споживчого кредиту до укладеного Договору про кредит позивача з ТОВ «Лінеура Україна», за прострочення сплати позики позичальник сплачує 1,90 % у день за весь час прострочення, що становить 693,50% Отже, вказана умова договору є несправедливою, оскільки передбачає сплату споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором та підлягаю визнанню

недійсною.

Таким чином, річна відсоткова ставка у разі прострочення строку повернення складає 693,50% річних ( 1,90 % х 365 днів), відповідно сума компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором є непропорційно великою і становить понад відсотків вартості продукції.

Виходячи з викладеного, пункт 2 договору позики № 9925687 від 27.08.2020 року взнати недійсним на підставі ч.І ст.203 Цивільного кодексу України, оскільки він права споживача і суперечить п.5 ч.З ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Після спливу визначеного договором строку право позикодавця нараховувати сплачені договором проценти припиняється. Права та інтереси позикодавця в их правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

27.07.2021 р. до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був поданий адвокатський запит надання копії Кредитного договору, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

02.08.2021 р. за № 2268/21-Е від 02.08.2021 р. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» була відповідь.

Разом з відповіддю був наданий договір № 4127867 про надання споживчого кредиту № 4127867 від 09.05.2021 р.

У відповідності до вказаного договору, пунктом 1.7.1 передбачено за стандартною ставкою 24079.41% річних.

Згідно додатку 1 до вказаного договору № 4127867 пунктом 3 передбачено, що реальна річна процентна ставка складе 24079, 41 % річних.

Вважає, що пункт 1.7.1 договору № 4127867 від 09.05.2021 року слід визнати недійсним на підставі ч.І ст.203 Цивільного кодексу України, оскільки він обмежує права споживача і суперечить п.5 ч.З ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

27.07.2021 р. до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» був поданий адвокатський запит

щодо надання копії Кредитного договору, укладеного між

ОСОБА_3 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

05.08.2021 р. на адвокатський запит була надана відповідь.

Згідно наданої відповіді, запитувана інформація надана не була.

Також йому стало відомо, що існують кредитні відносини з ТОВ «Алекс кредит», ТОВ «Інстафінанс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Мілоан», ТОВ «УКР СРЕДИТ ФІНАНС», ТОВ «ФК «Форза», без фактичної наявності у споживача текстів, номерів та дат укладання відповідних договорів. З текстами зазначених договорів він не ознайомлений та не володіє інформацією щодо умов кредитування та правил виконання кредитних договорів сторонами.

До відповідачів по справі: ТОВ «Алекс кредит», ТОВ «Інстафінанс», ТОВ «Лінеура ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Мілоан», ТОВ «УКР ГГ ФІНАНС», ТОВ «ФК «Форза» були направлені адвокатські запити щодо надання укладених договорів з кожним із відповідачів.

Враховуючи що кредитні договори містить неконкретні, незрозумілі та непрозорі істотні умови та споживач взагалі текстом та положеннями договорів не ознайомлений, то споживач розуміючи їх не уклав би зазначені договори, а якби і уклав то на інших умовах.

Враховуючи принципи застосування аналогію права та аналогію закону, кредитні договори, укладені між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АЕЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Алекс кредит», ТОВ «Інстафінанс», ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Мілоан», ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ»«ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ФК «Форза» та ОСОБА_3 підлягають розірванню з повернення становища, що існувало до укладання договорів до попереднього стану.

У зв`язку з чим просив позов задовольнити.

12.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

02.09.2021 року представник відповідача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, в якому просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позову до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що дійсно 01 червня 2021 року сторонами було укладено кредитний договір № 0714-3481, який є діючим і зобов`язання за яким позичальником не виконані. Даний договір укладений між сторонами в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил надання споживчих кредитів, що складають єдиний договір, укладений в електронній формі, є електронним правочином із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, тому в даному випадку укладений договір в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Укладення вищевказаного кредитного договору не оспорюється. Даний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту відповідача (https://www.creditkasa.ua. надалі - Сайт), з дотриманням вимог ЗУ «Про електронну комерцію». При укладенні Договору позивачем здійснені дії (Позивач в момент реєстрації на сайті відповідача створив власний Особистий кабінет (п.2.1.14 Правил), який є сукупністю захищених сторінок, та який забезпечує позивачу повну взаємодію з відповідачем, постійний доступ до договору та іншої інформації; позивач на сайті відповідача, здійснила заповнення заявки на отримання Кредиту, вказала всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення (п. 2.1.7 Правил); заявка подавалася позивачем через особистий кабінет (п. 4.10. правил); відповідач проінформував позивача (п. 4.17. Правил) про прийняте рішення щодо видачі кредиту з гіперпосиланням на пропозицію позивача щодо укладення договору відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та ст. ст. 641 та 642 ЦК України; позивач в особистому кабінеті ознайомилась з пропозицією відповідача щодо укладання електронного договору (офертою), яка була розміщена в Інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача та надала відповідь відповідачу електронним повідомленням (п.5.2 Правил) про ознайомлення та повне і безумовне прийняття (акцепт) оферти відповідача, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (пароль надісланий позивачу в смс-повідомленні), у відповідності до абз. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»; відповідач надав підтвердження про укладання договору шляхом розміщення інформації в особистому кабінеті позивача та направлення примірника договору на адресу електронної пошти позивача), які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення Договору. Без відповідних дій з боку Позивача укладення Договору було б неможливе. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Посилання позивача на нечесну підприємницьку практику відповідача щодо ненадання інформації по кредитному договору, його нечіткість та незрозумілість є безпідставними та не відповідають дійсності. Враховуючи викладене, в діях кредитодавця відсутні дії щодо порушення ст. ст. 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 230 ЦК України та введення в оману позивача щодо істотних умов договору, а відтак умови договору відповідають закону, внутрішній волі позивача та погоджені між сторонами у спосіб та засіб, визначені законодавством.

03.09.2021 року до суду надійшов відзив директора юридичного департаменту ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Остапенка В.І. Згідно відзиву просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, справу розглянути у їх відсутність. Зазначив, договір позики укладено між сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Товариство умови укладеного договору виконало в повному обсязі, та надало позичальнику кошти, натомість остання в порушення умов укладеного договору надані кошти своєчасно не повернула внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі. Товариство посилається, що зі змісту оспорюваного кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Пункт 2 договору передбачає, що за порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми позики за цим договором, він зобов`язується сплатити на користь товариства нараховані проценти на прострочену позику 2,7 % від суми позики за кожен день прострочення повернення, що не становить понад 50 % суми позики, адже даний пункт договору передбачає відповідальність за порушення позичальником умов договору. Отже, при належному виконанні договірних зобов`язань підвищення процентної ставки не застосовуються. Відповідне твердження підтверджується Постановою Верховного Суду України від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.

Відсоткова ставка була відома позивачеві до моменту укладання договору та при належному виконанні договірних відносин проценти за прострочену позику, не нараховуються.

Вважають позовну заяву безпідставною, наведені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, а сам факт звернення позичальника до суду спробою уникнути виконання своїх зобов`язань за договором.

13.09.2021 року до суду надійшов відзив представника ТОВ «Авентус Україна», згідно якого, справу просили розглянути у їх відсутність, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначили, що позивач є клієнтом товариства з 25.01.2020, була повідомлений про розміри відсоткової ставки за кредитом.

Крім того, перед укладенням Кредитного договору, товариство шляхом розміщення на власному Веб-сайті надало клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де серед іншого міститься інформації про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг, порядок їх надання,розміщені Правила та примірний кредитний договір, що планується до укладення.

Так, перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт повинен ознайомитись з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з правилами, паспортом споживчого кредиту та відповідним примірним кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих правилах, при цьому, він повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредитів.

13.09.2021 року від представника відповідача ТОВ «Лінеура Україна» надйщоав відзив. Згідно відзиву позов не визнають, просять відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що перед укладенням кредитного договору товариство, шляхом розміщення на власному інтернет-сайті надає клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де міститься інформація про перелік, умови та порядок надання фінансових послуг; оприлюднено Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» та примірні кредитні договори, які укладає товариство за вибором клієнтів. Також міститься інформація про процентні ставки, про максимальний строк кредиту, максимальну суму кредиту тощо. Під час першого етапу реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) товариства позивач підтвердив, шляхом відповідної відмітки в чек-бюксі на натискання клавіши, яка виражає згоду клієнта продовжувати дії в ІТС товариства, що ознайомлений зі змістом Правил та приймає їх в повному обсязі. При цьому, у відповідному вікні ІТС посилання на зміст Правил є активним, клієнт має змогу протягом необмеженого проміжку часу, необмежену кількість разів ознайомлюватися, скачувати, роздруковувати, зберігати повний текст Правил. Отже, твердження позивача про відсутність на сайті правил, а також про неможливість його ознайомлення з їх змістом не відповідають дійсності. Щодо дотримання письмової форми договору та підписання його сторонами зазначає, що використання позивачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором та використання товариством аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства при підписанні договору погоджено позивачем, шляхом приєднання до публічної пропозиції ТОВ «Лінеура Україна» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, яка розміщена на офіційному інтернет-сайті. Підписання договору відбулося 25.04.2021 року. Інформація про прізвище, ім`я та по батькові позивача, який підписав договір, місце проживання, ідентифікаційний номер, паспортні дані, відомості про дату та час підписання договору згенеровано в момент підписання договору, містяться в розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» та у відповідному розділі додатку №1 «Графік платежів» до договору. Отже, оскільки договір підписаний позивачем, шляхом застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної Законом та з додержанням процедури, визначеноїЗаконом України «Про електронну комерцію».

13.09.2021 року від предтсвника відповідача ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву, проти позову заперчують в повному обсязі, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відзив мотивовано тим, що договір укладений сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач звертає увагу суду на повну цивільну дієздатність позивача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводів позивача. Позицію позивача щодо визнання кредитного договору недійсним вважає невмотивованою, яка аргументується небажанням сплачувати заборгованість. Позивач продовжує користуватись грошовими коштами, та намагається уникнути відповідальності за порушення умов договору. Просили в задовленні позову відмовти в повному обсязі, справу розглянути у відсутність предавника відповідача.

14.09.2021 від представника відповідача ТОВ «Алекскредит» надійшов відзив на позовну заяву у якому він послався на таке. 20.05.2021 ОСОБА_3 зареєструвавшись на веб-сайті кредитора оформила заявку про надання кредиту у розмірі 5000,00 грн. зі строком повернення кредиту 30 днів. Цього ж дня кредитодавець перерахував позивачу на картковий рахунок кошти (кредит) у розмірі 5000,00 грн. В подальшому між сторонами було укладено 12 додаткових угод, згідно умов яких позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до закінчення строку дії договору - 05.01.2022 у загальному розмірі 6595,40 грн. У зв`язку з невиконанням взятих на себе кредитних зобов`язань за договором у позивача виникла заборгованість. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору вимогам законодавства та про несправедливість його умов. Сторонами узгоджена сума кредиту, грошова одиниця, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позивача для укладання такого договору шляхом підписання його за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому відсутні підстави для визнання договору недійсним. На момент укладення договору відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, процентної ставки та деталізованого графіку погашення боргу. Таким чином спірний договір укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України. На підставі зазначеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, справу розглянути у відсутність представника відповідача.

22.09.2021 від представника відповідача ТОВ «Інстафінанс» надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ «Інстафінанс» посилалось на безпідставність позовних вимог. Зазначило, що договір кредитної лінії № ID8476716 (внутрішній номер ID 0538423 від 24.09.2020 укладено між сторонами в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», а саме позивачу було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи відповідача, де він, використавши електронний підпис, підписала сама договір. Позивач успішно пройшов верифікацію на сайті відповідача. Договір позики підписано згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», і він вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Також позивачу надано повну та чітку інформацію щодо умов укладення договору кредиту, яка передбачена чинним законодавством та розміщена і доступна для вільного ознайомлення на сайті відповідача, про що свідчить паспорт споживчого кредиту.

Оскільки кредитний договір укладений у спосіб, визначений законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення, із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів»; порядок надання та повнота інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Закону України «Про споживче кредитування», ТОВ «Інстафінанс» просило відмовити в задоволенні позову, справу розглянути у відсутність представника відповідача.

22.09.2021 року представник ТОВ «МІЛОАН» подав відзив на позовну заяву, за змістом якого у задоволенні позовних вимог просив відмовити. По суті позовних вимог підтвердив факт укладення 10.06.2021 року між сторонами договору про споживчий кредит № 103643398 на суму 5 000, 00 грн. зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами зі строком кредитування на 30 календарних днів, терміном повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 10.07.2021 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку Позичальника, зазначену в анкеті-заявці в Особистому кабінеті позивача.

З посиланням на ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України та судову практику у подібних правовідносинах вказав, що при укладенні оспорюваного договору засади законодавства щодо порядку та умов укладення договорів порушено не було.

01.10.2021 року від представника відповідача ТОВ «ФК «Форза» надйшов відзив, згідно з яким позов не визнають в повному обсязі, справу просили розглянути у їх відсутність. Кредитний договір укладений між сторонами в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». На сайті товариства розміщена вся необхідна детальна інформація для оформлення кредиту в режимі онлайн. Під кожен вид кредиту надається необхідний паспорт споживчого кредиту. Посилання позивачки на порушення її прав як споживача є необґрунтованими та безпідставними.

Представник ТОВ «ФК «Інвеструм» у судове засідання не з`явився, про день та яас розгляду справи були повідомлені, відзиву не надали.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що 27.08.2020 між ОСОБА_3 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики № 9925687 у формі електронного документу, за умовами якого позичальнику надано кошти у розмірі 6500,00 грн, зі строком позики 30 днів, базова процентна ставка - 1,60 %, дата повернення Позики (останній день) 26.09.2020, розмір процентів акційних у день 0,48 %, розмір процентів на прострочену позику у день - 2,70 %, розмір процентів на позику річний 175,20 %, розмір процентів на прострочену позику річний - 985,50 %, вартість позики за весь строк, на який видано позику, у % 14,40 %, вартість позики за весь строк, на який видано позику, у грн 936,00 грн., загальна вартість позики та процентів, у грн 7436,00 (а.с. 159 т. 1).

Пунктом 5 вказаного договору зазначено, що цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Договір укладений в результаті зваженого рішення Сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України, згідно яких Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми Позики протягом строку Позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором (п. 6 Договору позики). Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору (п. 10 Договору позики).

Матеріали справи містять копію Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 160-164, т. 1).

09.05.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_3 , було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4127867 (а.с. 191-195, т.1).

Відповідно до умов договору, укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якого забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, небхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства (п.1.1 Договору).

На умовах, встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 10000,00 гривень. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Стандартна процентна ставка становить 1,90 %, застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3. Договору

Відповідно до п. 1.5.2. Договору, знижена процентна ставка 0,57% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору, або протягом 3х календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач, як учасник лояльності отримає знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більш ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, беде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважать зміної процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється сама на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише, як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

Якщо споживач є учасником програми лояльності - розмір зниженої процентної ставки зазначений в Договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі.

Якщо споживач не є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для споживача.

Відповідно до п. 1.7. (1.7.1, 1.7.2) орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24079,41 % річних; за зниженою ставкою 582,51 % річних.

Згідно п. 1.8 (1.8.1, 1.8.2) орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою: 15700,00 грн; за зниженою ставкою 11710,00 грн.

Перед укладанням цього Договору, позивачу була в чіткій та розумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту (а.с. 196-198, т.1) відповідно до ст.. 9 ЗУ «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; Вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщена на Веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію,

Договір між сторонами було укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, позивач. через Особистий кабінет на Веб-сайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «погоджуюсь», після чого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було надіслано позивачеві за допомогою засобів зв`язку на телефонний номер позивача одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду, який позивачем і було використано для підтвердження підписання кредитного договору.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на Веб-сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відтак, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.

Відповідно до довідки № 1383 від 06.09.2021, на картковий рахунок позивача перераховані кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн (а.с.207, т.1).

Суд вважає, що позивач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи його одноразовим ідентифікатором.

Позивач не заперечував, отримання кредитних коштів на картковий рахунок.

Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 09.05.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 4127867 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, що підтверджується довідкою про розрахунки за договором.

Ззгідно копії Пропозиції укласти Договір (Оферти) №4881718 від 20.05.2021 та копії Договору про надання кредиту № 4881718 від 20.05.2021, кредитодавець ТОВ «Алекс Кредит» надав позичальнику ОСОБА_3 кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у розмірі та на умовах, визначених цим договором, у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов договору ( а.с. 166-175, т. 2).

На підставі укладеного договору 20.05.2021 кредитодавець перерахував позивачу на картковий рахунок кошти (кредит) у розмірі 5000,00 грн. ( а.с. 194-196, т.2)

У зв`язку з невиконанням взятих на себе кредитних зобов`язань за договором виникла заборгованість.

Згідно з п.1.1 договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекс кредит», що розміщені на сайті кредитодавця.

У п.7.2 договору вказано, що уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим договором та правилами (посилання), повністю розуміє та погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися своїх обов`язків та виконувати їх.

Згідно з положеннями п.2.8, 5.1, 5.2 Правил надання ТОВ «Алекс кредит» визначено, що договір про надання кредиту укладається в письмовій формі, а саме: на сайті кредитодавця згідно зі ст.ст. 207, 639 ЦК України та із застосуванням норм ЗУ «Про електронну комерцію».

20.05.2021 позивач на веб-сайті кредитора, зареєструвавшись, оформила заявку про надання кредиту у розмірі 5000,00 грн. та узгоджений строк повернення кредиту 30 днів.

Після здійснення перевірки та прийняття кредитором рішення про надання кредиту, заявнику було направлено паспорт споживчого кредиту, посилання на пропозицію укласти договір (оферта) № 4881718 від 20.05.2021, що містить усі істотні умови договору та одноразовий ідентифікатор. Заявник ознайомився з правилами, що знаходяться у вільному доступі на офіційному веб-сайті кредитора, з паспортом споживчого кредиту та офертою, погодившись з якими підписала паспорт споживчого кредиту, акцептував оферту та підписав договір про надання кредиту № 4881718 від 20.05.2021 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Примірник договору в електронному вигляді був направлений кредитодавцем на адресу електронної пошти позичальника.

24.09.2021 між ТОВ «Інстафінанс» та ОСОБА_3 було укладено договір кредитної лінії № ID8476716 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), за умовами якого товариством надано позивачу кредит у загальному розмірі 3800,00 грн., який було перераховано того ж дня на картку позивача.

Зі змісту наданих відповідачем Загальних умов Договору кредитної лінії, Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № ID 8476716, Паспорту споживчого кредиту, на яких міститься електронний підпис позивача встановлено, що в них визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строки надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а позичальник в свою чергу погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису та надання номеру карти для перерахування відповідачами кредитних коштів ( а.с. 227-249, т. 2).

Згідно з договором від 25.04.2021 року №1845425, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_4 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідач зобов`язався надати позивачу грошові кошти в розмірі 4400,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші, передбачені Договором обов`язки ( а.с. 104-108, т. № 2).

Договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, що міститься на його сайті у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (в новій редакції, затвердженій 19.02.2020 року), кредитний договір з клієнтом укладається в електронній формі за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт або мобільний додаток. З метою укладення договору сторонами здійснюється ряд дій, передбачених п. 5.9 цих Правил.

Згідно з п.п. 4.1.7 п. 4.1 Правил, клієнт - фізична особа під час кожного звернення до Товариства з метою отримання кредиту має володіти відкритою на власне ім`я платіжною карткою в українському банку.

Договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Договір набуває чинності з моменту перерахування Товариством суми кредиту за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом під час реєстрації/заповнення даних в особистому кабінеті, що вимагається ІТС Товариства, якщо інший момент набуття чинності не передбачено умовами кредитного договору (п.п. 5.9.21 Правил).

Відповідно до п. 2.1 Договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті.

Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту на користь клієнта (п. 2.4 Договору).

Згідно з п. 5.5 Договору, клієнт доручає Товариству ініціювати списання коштів з відповідного рахунку клієнта з використанням реквізитів платіжних карток, що були зазначені клієнтом при отриманні (поверненні) кредиту, сплаті процентів за його користування, та направляти їх для використання грошових зобов`язань за цим Договором.

позивач ОСОБА_3 підтвердила, що ознайомлена зі змістом Правил та приймає їх в повному обсязі. У відповідному вікні ІТС посилання на зміст Правил є активним, клієнт має змогу протягом необмеженого проміжку часу, необмеженої кількості разів ознайомлюватися, скачувати, роздруковувати, зберігати повний текст Правил. А тому твердження позивача про неможливість ознайомитися зі змістом Правил не заслуговує на увагу суду.

Перед укладенням договору позивачу була надана вся необхідна та достовірна інформація щодо майбутнього укладеного договору у вигляді Паспорту споживчого кредиту, яка була нем підписана, що свідчить про те, що вона мала змогу перед прийняттям рішення про отримання кредиту самостійно, реально оцінити свої можливості щодо його повернення.

Разом з тим, в самому договорі визначено порядок погашення (п.п. 5.3.1; 5.3.2; 5.3.3). В зв`язку з наведеним вимоги позивача про порушення ст.19 Закону України "Про споживче кредитування" не заслуговують на увагу суду.

На офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в мережі Інтернет розміщено «Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», які є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору на умовах і в порядку, що визначені ними.

20.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (за договором - Товариство) та ОСОБА_3 (за договором - Позичальник) укладено кредитний договір №170452085, за умовами якого Товариство надало Позичальнику грошові кошти в сумі 12000 грн., а позивач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 12000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом ( а.с. 18-20, т. 2).

В пункті 1.3 кредитного договору № 170452085 зазначено, що кредит надається строком на тридцять днів.

Згідно пункту 1.4 кредитного договору № 170452085, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,45 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього договору.

Зі змісту оспорюваного кредитного договору № 170452085 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.

Позичальник ОСОБА_5 погодилась на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить заявка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

10 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_3 укладено договір позики № 103643398, за умовами якого позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений пунктом 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлені пунктом 1.4 договору терміни та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором ( а.с. 45-52, т. 3).

Сума кредиту становила 5000,00 грн.(п.1.2. Договору) Кредит надається строком на 30 днів з 10 липня 2021 року(п.1.3. Договору). Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 10 липня 2021 року(п.1.4. Договору).

Пунктом 1.5. кредитного договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити позичальник за цим договором (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 2000,00 грн. в грошовому виразі 5,569,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у пунктах 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 7000,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані, виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та, що позикодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі.

Згідно пункту 1.5.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом: 1500 грн, які нараховуються за ставкою 1 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована.

Пунктом 1.6. кредитного договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені у пункті 2.2.3 цього договору.

В свою чергу пунктом 2.2.3. кредитного договору зазначено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена пунктом 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним у пункті 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в пункті 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену пунктом1.6 договору. Якщо визначена пунктом 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем, визначеним у пункті 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно пункту 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою, встановленою пунктом 1.6 та процентною ставкою, визначеною пунктом 1.5.2 договору. Якщо після настання дати, встановленої пунктом 1.4 договору позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства. Незважаючи на інші умови договору сторони домовились, що якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 Договору в період прострочення позичальника нараховуються за вибором позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, передбачених статтею 625 ЦК України вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 Договору. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

Із пункту 2.3.1 цього договору вбачається, що позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі, сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості за кредитом. За наявності між сторонами відповідної домовленості (акцептованої позичальником пропозиції позикодавця відповідно до розділу 6 Правил), а також на підставі пункту 3.2.7 договору, пролонгація може здійснюватися на інших умовах ніж передбачено цим пунктом.

Згідно пункту 2.3.2 цього договору волевиявлення позичальника продовжити строк користування/повернення кредиту та укладення угоди про це згідно пункту 6.14 Правил підтверджується здійсненням ним відповідного платежу у спосіб, визначений пунктом 2.5 договору.

Пунктом 2.4.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого пунктом 1.4. договору.

Згідно пункту 6.2 цього договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Пунктом 6.3. кредитного договору зазначено, що, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного Договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі, Правилами та Графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеними умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб - сайті товариства tengo.com.ua та є невід`ємною частиною цього договору. На момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього Договору, про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо)

Згідно платіжного доручення № 28587787 від 10.06.2021 року ТОВ «МІЛОАН» перерахувало ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 5000, 00 грн згідно договору про споживчий кредит № 103643398 ( а.с. 56, т.3).

Підписавши Кредитний договір № 103643398 від 10.06.2021 року, позивач підтвердила власну волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків за таким договором та повністю погодився з його умовами.

01 червня 2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_3 за допомогою веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» шляхом ідентифікації ОСОБА_3 та використання нею електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, укладено оспорюваний кредитний договір № 0714-3481, строк дії якого 70 днів (а.с. 121-123, т. 1).

За змістом договору № 0714-3481 відповідач надає позивачу грошові кошти в якості кредиту в розмірі 7500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а ОСОБА_3 зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані проценти за користування ним (п. 1 Кредитного договору). Термін платежу 09.08.2021 року, нараховані проценти (п. 3 Кредитного договору).

Цей кредитний договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору. Укладаючи цей кредитний договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://www.creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (п. 13 Договору).

Посилання позивача на те, що їй запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах, спростовується наявністю таких умов у кредитному договорі № 0714-3481 від 01.06.2021 року, та наявністю підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора з її персональними даними (паспорт, серія, ким, коли виданий, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків), які вносяться позичальником, в порядку п. 4.1. Правил надання споживчих кредитів, під час укладання договору, та одноразового паролю-ідентифікатора та дати та П.І.Б. позивача у паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення Кредитного договору), які свідчать про її ознайомлення зі всіма умовами договору, в тому числі Паспортом споживчого кредиту.

28 квітня 2021 року ОСОБА_3 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 18899-04/2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм", за умовами якого товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору) ( а.с. 30-33, т.1).

У відповідності до п.1.2 Договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 27.05.2021. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог ЗУ "Про електронну комерцію".

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,255 процентів річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 процентів на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.3 Договору)

Таким чином, укладаючи договір, позичальник усвідомлювала та підтвердила, що умови договору для неї зрозумілі, відповідають її інтересам, є розумними та справедливими. Крім того, позичальник підтвердила, що отримала від позикодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену у ч.2 ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"; повідомлена про свої права відповідно до ст. 8 Закону України "Про захист персональних даних"; інформація, надана позикодавцем, відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Таким чином, судом встановлено, що грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. надавалися ОСОБА_3 на строк тридцять календарних днів, зі сплатою процентів починаючи з восьмого дня користування кредитом у розмірі 0,01 відсотків на добу.

Твердження позивачки про те, що кредитний договір за своїм змістом є несправедливим, оскільки платіжні зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитом є непомірно високими та річна відсоткова ставка складає 456,25 %, не знайшли свого підтвердження, оскільки кредитний договір укладено на строк 30 календарних днів, зі сплатою 0,01 відсотків на добу. При добросовісному виконанні зобов`язання позивачкою не настали б негативні наслідки, пов`язані з простроченням боржника.

19 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 19, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 2698,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності.

Згідно з пунктом 1.6.2, 1.6.3 цього договору строк дії договору: кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту, тобто з 19.05.2021 до 17.06.2021, дата погашення кредиту 17.06.2021.

Процентна ставка є фіксованою. Нарахування процентів за договором здійснюється щоденно. Нарахування процентів починається з дати фактичного надання кредиту по дату закінчення строку дії договору. Проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надана товариством клієнту і яка залишається не повернутою. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно Графіка платежів не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це товариством (пункт 1.5 договору).

Реальна річна процентна ставка складає 22809,55% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 14154,80 грн (п.1.6.10 догоору).

Пзивачем не зазначені обставини, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору, вимогам законодавства та про несправедливість його умов, так як доводи ОСОБА_3 про введення в оману при укладенні договору спростовуються самим змістом договору, в якому чітко зазначено всі умови (що грошові кошти надавалися позичальнику в кредит на тридцять днів і її було повідомлено реальну річну процентну ставку), а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 229, 230 ЦК України та ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому ОСОБА_3 через особистий кабінет на веб-сайті відповідача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом надання відповіді відповідачу електронним повідомленням про ознайомлення та повне і безумовне прийняття оферти відповідача, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді смс-коду, який позивач і використала для підтвердження підписання кредитного договору.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням виклденого слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином встановивши, що без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції прийшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним.

Таким чином, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позичальника, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Пунктами 3, 10, 11, 13, 15 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей.

Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

За змістом наведених статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пунктів 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з

Доводи предтсвника позивача про те, що умови договору є несправедливими, так як річна ставка за користування кредитом є непомірно високою, суд відхиляє, оскільки кредит надавався позивачу на відповідний строк, та відсоткова ставка за вказаний період користування кредитними коштами була відома ОСОБА_3 . Інших переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов договорів, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві, позивачем не наведено.

Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що договір, укладений між сторонами, є несправедливим до неї, оскільки при підписанні даних договів вона ознайомилась та погодилась з їх умовами, а відтак, проаналізувавши умови договорів та встановлені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність в кредитних договорах несправедливих умов, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як його спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за договором зобов`язань.

Щодо посилань на нечесну підприємницьку діяльність ТОВ ФК «Інвеструм», суд зазначає, що дії відповідача спрямовані на повернення коштів, які не свідчать про порушення законодавства, а дії позивача свідчать про не бажання виконувати умови договору, а протилежного позивач не довів.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладання договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами.

Проте, позивач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладених кредитних договів протягом чотирнадцяти днів не скористалася.

ідповідно до ст.651 ЦК Українизміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін,якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставинне настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно достатті 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. З моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідностатті 654 ЦК Українизміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Зі змісту правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 червня 2018 року по справі №548/981/15-ц (провадження №14-182цс18) вбачається, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина другастатті 653 ЦК України). Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (частина третя цієї статті).

Отже, розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12).

Після розірвання кредитного договору з огляду на те, що кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання, не припиняються окремі зобов`язання сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобов`язань і після розірвання договору (див. висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 9 вересня 2015 року у справі №6-939цс15), але в обсязі, що відповідає заборгованості, яка існувала до моменту розірвання договору.

Відтак, розірвання кредитного договору має наслідком припинення на майбутнє зобов`язання кредитодавця та позичальника, а також припинення на майбутнє поруки і застави (іпотеки) за обов`язками позичальника, які можуть виникнути, зокрема, застаттею 625 ЦК Українипісля такого розірвання. Тобто, розірвання кредитного договору не є підставою для припинення зобов`язання, що виникло до моменту такого розірвання.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави, а витрати позивача на правничу допомогу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 11, 509, 526, 653, 654, 610-612 ЦК України, ст. 12, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 265, 274 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агенство необхідних кредитів, Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус України", Товариства з обмеженою відповідальністю " Алекс кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстафінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілона", Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР кредит фінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форза" про захист прав споживачів, та розірвання кредитного договору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.04.2022 року.

Суддя: Н. О. Сарат