УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30.08.2022 року м. Бар

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дослідивши вказану позовну заяву та долучені до неї документи, вважаю за необхідне залишити її без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007року №11, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу.

До заяви додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила щодо залишення позову без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 СК України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу є неможливим, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із абз. 2-3 п. 3 Постанови Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 Сімейного кодексу України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Для розірвання шлюбу між подружжям, що не має неповнолітніх дітей, за рішенням суду позивач має вказати підстави, що унеможливлюють його розірвання у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС.

Ураховуючи вказане вище, на виконання вимог ст. 175 і 177 ЦПК України, позивачу необхідно зазначити у позовній заяві підстави, що унеможливлюють розірвання шлюбу у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС.

Крім того, у позовній заяві позивач вказала, що нею застосовано підсудність за місцем знаходження позивача.

Разом з тим, на порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не наведено обставин, якими позивач обґрунтовує застосування підсудності за місцем знаходження позивача та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У позовній заяві позивач не зазначила обставини щодо наявності підстав для застосування альтернативної підсудності, зокрема, про те, що на утриманні позивача перебувають діти, чи про те, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, або про наявність домовленості між подружжям про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Не вказано якими доказами це може бути підтверджено.

Зазначені недоліки є суттєвими, оскільки розгляд справи з порушенням правил про підсудність є безумовною підставою для скасування рішення у справі.

Таким чином, на виконання положень п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачу слід вказати повну адресу місця проживання або перебування відповідача та актуальну інформацію про те, чи є відповідач іноземцем, оскільки підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Закон України "Про міжнародне приватне право" визначає положення, на підставі яких суд визначає правом якої держави слід керуватися під час розгляду спору про розірвання шлюбу з іноземцем.

З огляду на викладене, крім зазначеного вище, позивачу слід вказати у позовній заяві адресу останнього спільного місця проживання подружжя, також вказати про наявність чи відсутність письмового договору між подружжям про обрання права, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, та про наявність або відсутність шлюбного договору.

Згідно вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищезазначене дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищезазначених недоліків позовної заяви в спосіб: подання позовної заяви в новій редакції, яка за формою та змістом відповідатиме вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, її копій та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів, сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: