Справа № 447/1284/19 Головуючий у 1 інстанції: Палів В.Р.
Провадження № 22-з/811/112/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

/ДОДАТКОВА /

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішенняу справі за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 січня 2022 року та на додаткове рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17 січня 2022 року, з врахуванням ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договори оренди землі, укладені між ОСОБА_1 і Селянським (фермерським) господарством «Галичанка», укладені 20 грудня 2016 року та зареєстровані 14 лютого 2017 року за №19049098 та № 19050104 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1840,11 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 29,00 грн.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарством «Галичанка» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Додатковим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» на користь ОСОБА_1 9500 грн. витрат на правову допомогу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Галичанка»на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 січня 2022 рокузалишено без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 січня 2022 року залишено без змін.

Додаткове рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 року скасовано та ухвалено постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

13 червня 2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

В обгрунтування заяви покликається на те, що при ухваленні постанови за результатами розгляду апеляційної скарги Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 січня 2022 року та на додаткове рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 січня 2022 рокусудом апеляційної інстанції не вирішено питання судових витрат. Стверджує, що до закінчення судових дебатів подав заяву про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в разі ухвалення судом рішення на користь позивача. Зазначає, що витрати на правничу допомогу є витратами, пов`язаними з розглядом справи, які належать до судових витрат, а тому підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи разом з іншими судовими витратами. Вказує, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. підтверджується, додатковою угодою, детальним описом робіт та наданих адвокатом послуг, квитанцією про оплату судових наданих послуг адвоката та є співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом для надання послуг, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача. Вважає, що суд не має права втручатися у відносини між адвокатом та клієнтом, а відтак не може змінювати розмір гонорару адвоката, який передбачений договором. З наведених підстав просить ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Враховуючи, що вирішення заяви про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат можливе за наявності відповідних документів в матеріалах справи і не потребує надання додаткових доказів та пояснень, відповідачем подано заперечення на заяву про відшкодування судових витрат на проведення експертизи, колегія судді вважає за можливе розглядати заяву без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 02 травня 2019 року між адвокатом Ганичем Іваном Миколайовичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 58.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги № 58 від 02 травня 2019 року договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до прийняття рішення судом.

20 березня 2022 року між адвокатом Ганичем Іваном Миколайовичем та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, за умовами якої адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу в оскарженні рішення суду першої інстанції у Львівському апеляційному суді, а клієнт зобов`язується оплатити правову допомогу адвоката в захисті його інтересів при розгляді апеляційної скарги.

Пунктом 4 додаткової угоди від 20 березня 2022 року до договору про надання правової допомоги передбачено, що вартість послуг з надання правничої допомоги під час розгляду апеляційної скарги у Львівському апеляційному суді визначена та погоджена у фіксованому розмірі в сумі 5000 грн.

Сплата узгодженої сторонами вартості послуг (гонорару) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката (п. 5 додаткової угоди від 20 березня 2022 року до договору про надання правової допомоги).

До матеріалів справи долучено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в якому зазначені види наданих адвокатом послуг, а саме: надання інформаційно-консультативних послуг в апеляційному провадженні, опрацювання судової практики у подібних справах та формування правової позиції у справі, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка процесуальних документів в суді апеляційної інстанції, представництво клієнта в судовому засіданні.

На надання вищезазначених послуг з правничої допомоги у даній справі в суді апеляційної інстанції адвокатом витрачено одинадцять годин робочого часу адвоката.

Актом приймання-передачі наданих послуг від 09 червня 2022 року підтверджується, що юридичні послуги надано відповідно до договору про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього від 20 березня 2022 року та жодних претензій щодо якості, повноти, строків та обсягу наданих послуг і їх оплати сторони одна до одної не мають.

Квитанцією № від 08 червня 2022 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Ганичу Івану Миколайовичу 5000 грн. за надання послуг з оплати правової допомоги (т. 2 а.с. 10).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Враховуючи, що додатковою угодою від 20 березня 2022 року до договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Ганичем І.М. та ОСОБА_1 , визначено фіксований гонорар адвоката в розмірі 5 000 грн., який є обгрунтованим та співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг, відповідачем не подано доводів на обгрунтування неспівмірності таких витрат та не подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про те, що з Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., що відповідає критеріям виправданості, розумності та справедливості.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішенняу справі задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Галичанка» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.

Додаткова постанова складена 09.08.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник