Провадження № 2/161/542/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 серпня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Шолом С.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Служба у справах дітей Луцької міської ради, про виселення,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2021 року на адресу суду надійшов вказаний позов.

Як підставу позову позивач зазначає, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 . Вказана квартира утворилася внаслідок поділу житлового будинку у судовому порядку, з виділенням частки позивача.

У цій квартирі фактично проживають відповідачі, які не є родичами позивача та ніколи ними не були. Неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою і вселений його матір`ю ОСОБА_5 самовільно, без її згоди, як власника.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні належною позивачу на праві приватної власності квартирою №1 (раніше 7/10 частин житлового будинку, позначені як «квартира 2 , АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Представник позивача подав на адресу суду письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву на позов не подали.

Третя особа у письмові заяві просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки спірне житло є єдиним місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_3 .

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилися в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належало 7/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Наведене підтверджується копією нотаріально посвідченого договору дарування від 28 березня 2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Також встановлено, що іншим співвласником домоволодіння є ОСОБА_7 , якій належить 3/10 частки вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, а єдиним її спадкоємцем першої черги є ОСОБА_8 .

Вказані обставин встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2021 року у цивільній справі №161/6581/20 та повторному доказуванню не підлягають (а.с.8-11).

Вищенаведеним рішенням виділено у власність в натурі ОСОБА_1 27/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є об`єктом права спільної часткової власності, а саме: квартиру №1 площею 86,5 м кв, до складу якої входять такі приміщення : 1-3 кімната площею 7,1 м кв., 1-4 кімната площею 10,6 м кв., 2-1 кухня площею 3,8 м кв., 2-2 кімната площею 12,9 м кв., 2-3 кімната площею 10.1 м. кв., 3-1 коридор площею 4,0 м кв., 3-2 кухня площею 8,0 м. кв., 3-3 кімната площею 5,4 м кв., 3-4 кімната площею 10,1 м. кв., 3-5 кімната площею 14,5 м кв., допоміжні приміщення: погріб під частиною будівлі «а5», сарай «Б-1», Ѕ частина огорожі «1-2», Ѕ частина сходів «1а», відповідно до І варіанту виділу, вказаного у висновку №31 судової будівельно-технічної експертизи.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набрало законної сили, а право власності позивача належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з присвоєнням квартирі адреси АДРЕСА_1 (а.с.14).

З даних будинкової книги слідує, що у той час, коли частки співвласників у житловому будинку АДРЕСА_1 не були виділені згідно договору або рішення суду, їх, умовно, для цілей реєстрації місця проживання, позначали як «квартира АДРЕСА_6 » для частки позивача, а також «квартира 1,4» для частки ОСОБА_7 .

За адресою АДРЕСА_1 , «квартира 2, АДРЕСА_7 » наразі зареєстровані відповідач ОСОБА_2 та її повнолітній син ОСОБА_4 . Інший неповнолітній син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 за цієї адресою, зі слів позивача, також зареєстрований, але без її згоди, чи згоди колишнього власника.

Всі вищеперераховані особи фактично проживають за цією адресою, у квартирі, яка наразі, в результаті виділу, значиться як №1 (а.с.21).

Крім того, за цієї ж адресою зареєстровані ще позивач разом із своїми неповнолітніми дітьми - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.3).

Відповідачі не є та ніколи не були родичами чи членами сім`ї позивача. Зі змісту позову слідує, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 вселилися в квартиру з дозволу колишнього співвласника житлового будинку - ОСОБА_11 , який доводився свекром позивачу. За життя ОСОБА_11 подарував свою частку у буднику позивачу, а наразі він помер.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пунктом 4 частини першої статті 406 ЦК України визначено, що сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Оскільки відповідачі не є ні нинішніми, ні колишніми членами сім`ї позивача, враховуючи, що наразі нерухоме майно, в якому проживають відповідачі, належить позивачу, яка не бажає проживати з відповідачами, слід виселити з неї всіх відповідачів, припинивши при цьому сервітутне право ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користування квартирою.

При цьому суд відхиляє позицію служби у справах дітей Луцької міської ради стосовно порушення виселенням прав неповнолітнього ОСОБА_6 , оскільки дозволу на його вселення ні колишній власник (свекор позивача ОСОБА_11 ), ні нинішній власник не надавали, а тому будь-якого сервітутного права на користування квартирою у нього не виникало. Фактичне самовільне вселення та реєстрація ОСОБА_2 дитини у спірне житло не створює правових наслідків у вигляді виникнення права користування ним.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати позивача слід покласти на відповідачів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із квартири за адресою АДРЕСА_1 (раніше позначена як «квартира 2, АДРЕСА_7 »), без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,67 грн. (триста дві гривні шістдесят сім копійок).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,67 грн. (триста дві гривні шістдесят сім копійок).

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,67 грн. (триста дві гривні шістдесят сім копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачами у справі є:

1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий;

3) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів є Служба у справах дітей Луцької міської ради, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 21.

Повне судове рішення складено та підписано 12 серпня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк