ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 711/1036/21
Провадження № 22-ц/821/264/22
Категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

секретаря: Любченко Т.М.

прокурора: Кожушко І.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача адвокат Дмитрик С.В.

відповідачі: Черкаська обласна прокуратура, Державна казначейська служба України

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Демчика Р.В. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси) у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної казначейської служби України та Черкаської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2019 року позивача було визнано невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 367 КК України. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02.06.2020 року та постановою Верховного Суду від 27.10.2020 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2019 року залишено без змін.

Позивач зазначає, що відповідно до вказаного вироку він незаконно перебував під слідством та судом на протязі тривалого проміжку часу, а отже існують підстави для його звернення до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди.

Даним кримінальним провадженням, зазначає ОСОБА_1 , яке розслідували досить тривалий час, а саме з 01.04.2014 року по 02.06.2020 року, йому було завдано психологічних страждань, почалися нервові розлади, він втратив жагу до роботи в правоохоронних органах, гарне самопочуття та здоровий сон.

Позивач вказує, що відчував приниження, яке, зокрема, проявлялося у тому, що станом на 26 січня 2014 року він перебував на посаді інспектора ДАІ, чесно та сумлінно виконував службові обов`язки, дотримувався присяги, але після того, як проти нього було відкрите кримінальне провадження, це дуже негативно вплинуло на його подальшу роботу в органах внутрішніх справ та в подальшому в поліції.

На сьогоднішній день, зазначає позивач, він не може повернутися до нормального ритму життя, що пов`язує саме з незаконним перебуванням під слідством і судом, оскільки інших подій які могли б вплинути на його психологічний стан з моменту відкриття кримінального провадження по сьогоднішній день, у нього не ставалося.

Вважає дії органів досудового слідства та прокуратури незаконними і такими, що спричинили йому, ОСОБА_1 , моральної шкоди, яку він оцінив в 500 000,00 грн.

В зв`язку з вищевикладеним,з метою захисту своїх порушених немайнових прав, зазначає ОСОБА_1 , він змушений був звернутися із відповідним позовом до Придніпровського райсуду м. Черкаси і просив постановити рішення, яким стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 500 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2021 рокупозовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури 444 400, 00 грн.

Рішення суду, зокрема, мотивоване тим, що протягом встановленого періоду позивач був вимушений регулярно приймати участь у слідчих діях та судових засіданнях, витрачаючи на це час, що вимагало від нього додаткових зусиль необхідних для організації свого життя. Сам факт тривалого знаходження під кримінальним переслідуванням, а також факт обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, мав для нього стресові наслідки, він був змушений захищатись від пред`явленого обвинувачення, що призводило до цілком природних хвилювань, негативно вплинуло на його звичний уклад життя, тобто зумовило моральні страждання і переживання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій у листопаді 2022 року, представник Державної казначейської служби України Ярош С., вважаючи, що оскаржуване рішення винесене при неправильному застосуванні норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, при недостатньо повному дослідженні письмових доказів та дійсних обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2021 року та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Вважає, що позивачем не надано підтверджуючих документів, щодо «завдання психологічних страждань, наявності нервових розладів, втрати жаги до роботи в правоохоронних органах та втрати здорового сну, тощо», а також належних доказів, що саме притягнення позивача до кримінальної відповідальності спричинило вищезазначені негативні наслідки.

Також вказує, що в рішенні суду першої інстанції не наведено жодних доказів наявності завдання позивачу моральної шкоди, як і не наведено доказів на підтвердження наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями органів досудового розслідування та прокуратури.

Сам факт притягнення особи до кримінальної відповідальності не може слугувати безумовною підставою наявності моральної шкоди та її відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, Казначейство вважає суму відшкодування моральної шкоди, визначену судом першої інстанції надмірною.

Відзиви на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 , зазначено, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними й такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи

Слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

В даному кримінальному провадженні 01.04.2014 року позивачу ОСОБА_1 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

20.05.2014 року відносно позивача ОСОБА_1 був складений обвинувальний акт, який затверджений прокурором та був скерований для розгляду до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2019 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02.06.2020 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.10.2020 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 02.06.2020 року залишено без змін.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Державної казначейської служби не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що питання щодо відшкодування спричиненої йому моральної шкоди позивач просив розглянути в порядку, передбаченому ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», внаслідок незаконного притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного обрання відносно нього запобіжного заходу.

Згідно положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу держаної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках встановлених законом.

Відповідно до положення ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Положеннями ст. 3 Закону встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримання.

Положеннями ст. 4 Закону передбачено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до частини другої статті 25 Бюджетного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що розмір відшкодування повинен бути не меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням конкретних обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом.

Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших істотних обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діє на час розгляду справи. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру понесених ним немайнових витрат.

Шкода, завдана громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, підлягає відшкодуванню шляхом її стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 335/9784/19.

Відповідно до Рішенням Конституційного Суду України № 9 рп/99 від 27 жовтня 1999 року, притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину.

Суд першої інстанції правильно встановив, що позивач ОСОБА_1 перебував під слідством та судом з 01 квітня 2014 року по 02 червня 2020 року, тобто 74 місяці 02 дні, оскільки дана обставина об`єктивно підтверджується відповідними доказами, що наявні в матеріалах справи.

Звертаючись до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 посилався на те, що внаслідок тривалого необ`єктивного та упередженого розслідування, безпідставного притягнення його до кримінальної відповідальності, йому було спричинено значної моральної шкоди, яка полягала у приниженні честі, гідності та ділової репутації позивача, порушенні його конституційних прав як громадянина України, нормальних життєвих зв`язків у суспільстві, сімейних відносин, погіршенні здоров`я, самопочуття та загального психоемоційного стану, що в свою чергу, вимагало від нього значних додаткових зусиль для відновлення попереднього стану.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача 444 400,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, суд першої інстанції правильно взяв за основу для визнання такої компенсації положення ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» і виходив із розрахунку, відповідно до розміру, не менше однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування ОСОБА_1 під слідством чи судом.

Крім того, при вирішенні питання щодо конкретного розміру відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд першої інстанції врахував обставини даної справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань і прийшов до обґрунтованого висновку, з урахуванням вимог розумності і справедливості та наявних в матеріалах справи доказів, про можливість часткового задоволення позовних вимог в розмірі 444 400,00 грн.

Оскільки відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлений розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, який із 01 січня 2021 року становить 6 000 гривень.

Відповідно мінімальна заробітна плата на час розгляду справи складає 6 000 грн., тому сума, яка підлягає до стягнення на користь позивача ОСОБА_1 складає 444 400 грн., виходячи із наступного розрахунку: 74 місяці 02 дні х 6 000 грн. = 444 400 грн.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув позов саме в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих позивачем і прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи, наведені Державною казначейською службою в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, судові витрати, понесені Державною казначейською службою за подання апеляційної скарги, залишаються за нею.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 28 квітня 2022 року/