Справа №487/8768/21
Провадження №2/487/1014/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.08.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 року представник АТ "Ощадбанк" звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з з нього на користь АТ "Ощадбанк" кредитну заборгованість в розмірі 48603,33 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що 26.11.2019 року ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №191-73-К, відповідно до умов якого банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав позичальнику кредит в загальному розмірі 55000 грн. під 56 % річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24.11.2024 року на споживчі цілі. Всупереч взятим на себе зобов`язанням, ОСОБА_2 порушив в односторонньому порядку умови Кредитного договору та станом на 03.11.2021 року заборгованість складає 48603,33 грн.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До судового засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за своєї відсутності, відкладення судового засідання не надавав.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №191-73-К, відповідно до умов якого банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав позичальнику кредит в загальному розмірі 55000 грн. під 56 % річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24.11.2024 року на споживчі цілі.

За користування кредитом Позичальник (відповідач у справі) зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% (п`ятдесят шість) процентів річних (підпункт 2.4. 1 пункту 2.4 цього договору).

Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом акт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного погашення Кредиту, визначеного цим Договором (підпункт 2.4.2 пункту 2.4 цього договору).

При нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування Кредитом (підпункт 2.4.3 пункту 2.4 договору).

Відповідно до підпункту 3.2.1 пункту 3.2 договору Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

Повернення Кредиту та сплати процентів здійснюється Позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але у будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення Кредиту, встановленого цим Договором.

Відповідно до пункту 3.8.1 пункту 3.8 договору позивач має право в будь-який час провести дострокове повернення всієї суми або частини суми наданого кредиту за умови, зо у будь-якому випадку нараховані Банком проценти за фактичний строк користування Кредитом належні до сплати комісійні винагороди за послуги Банку та всі інші суми, які повинні бути сплачені згідно з умовами договору, будуть сплачені Позичальником в той же час. У разі дострокового повернення частини Позичальником частини заборгованості за Кредитом Банк зобов`язаний здійснити відповідне коригування кредитних зобов`язань Позичальником у бік її зменшення.

На виконання таких умов договору між сторонами складено графік платежів, відповідно до якого у період з 25.12.2019 року до по 24.11.2024 року відповідач має щомісячно сплачувати суму кредиту у розмірі 916 грн. та суму відсотків, зазначених у цьому графіку.

З матеріалів справи слідує, що кредитна заява, договір про споживчий кредит та графік погашення платежів підписано відповідачем власноручно. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, чим фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів. Однак погашення за кредитним договором останній не здійснював, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 03.11.2021 року та складає 48603,33 грн., яка складається:

сума заборговансті за основним боргом 40230,20 грн.;

сума заборгованості за процентами 7273,56 грн.;

3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 437,64 грн.;

3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 116,80 грн.;

інфляційні втрати від прострочення погашення основного боргу 398,00 грн.;

інфляційні втрати від прострочення погашення процентів 147,13 грн.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимогЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно достатті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 104100 грн. Водночас відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів відповідно до узгодженого сторонами графіку та умов договору.

За такого у позивача відповідно до підпункту 3.9.1.1 пункту 3.9 договору виникло право вимагати повернення суми Кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом, строк сплати яких ще не настав.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 40230,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (частина друга статті 536 ЦК України).

Відповідно до умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем, за користування кредитними коштами він має сплатити проценти у розмірі 56% річних.

Отже відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитними коштами, розмір яких відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 7273,56 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач має заборгованість перед відповідачем зі сплати суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 40230,20 грн. та 7273,56 процентів.

З огляду на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про споживчий кредит, він повинен сплатити на користь позивача 3% річних за несвоєчасне погашення суми боргу та процентів у загальній сумі 554,44 грн. Також відповідач має сплатити на користь позивача інфляційні витрати у розмірі 545,13 грн.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність його задоволення у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270 грн. судового збору, сплаченого за подачу позову.

Керуючись статтями 13, 81, 82, 247, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства " Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором №191-73-К від 26.11.2019 року у розмірі 48603,33 грн., яка складається:

сума заборговансті за основним боргом 40230,20 грн.;

сума заборгованості за процентами 7273,56 грн.;

3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 437,64 грн.;

3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 116,80 грн.;

інфляційні втрати від прострочення погашення основного боргу 398,00 грн.;

інфляційні втрати від прострочення погашення процентів 147,13 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" судовий збір у розмірі 2270 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.В. Кузьменко