Справа № 331/746/22
Провадження № 2/331/1078/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» липня 2022 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Федоровій К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що багато років проживає у квартирі АДРЕСА_1 , яка розташована на 4-му поверсі п`ятиповерхового будинку. У квартирі АДРЕСА_2 безпосередньо над квартирою ОСОБА_1 , проживає ОСОБА_2 відповідач по справі, який є власником ј квартири АДРЕСА_3 відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка № 258476126 від 26.05.2021).

Згідно вказаної довідки власниками квартири АДРЕСА_3 є також інші особи, проте, у квартирі вони не проживають, а проживає відповідач ОСОБА_2

22.12.2019 у своєму помешканні (на балконі) ОСОБА_2 проводив ремонтні роботи - позивачу з квартири зверху були чутні характерні звуки від будівельних інструментів та відчувалась сильна вібрація стін будинку.

Через деякий час, вийшовши на балкон свого помешкання вона побачила, що від цих ремонтних робіт виникло руйнування балкону квартири ОСОБА_1 , а саме - внаслідок порушення конструктивних елементів балконного блоку відбулось часткове руйнування балкону. Між балконною рамою та стелею внаслідок вібрації виникли великі щілини та розпочалося випадіння балконної рами.

Вона намагалась вирішити це питання у добросусідський спосіб та поговорити з ОСОБА_2 про цю ситуацію, проте ніяких заходів по приведенню балкону квартири ОСОБА_1 у належний вид та закріплення балконної рами він не вчинив.

На звернення ОСОБА_1 від 26.11.2019 № 22548 (Вх. 5065) Олександрівським відділенням поліції Дніпровського відділу ГУ НП в Запорізькій області листом №11801/42/04- 2019 від 17.12.2019 було повідомлено, що за зверненням ОСОБА_1 проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що в даному матеріалі містяться ознако цивільно-правових відносин, розгляд яких належить до компетенції суду.

Так, в межах проведення вказаної перевірки на адресу ОСОБА_1 приблизно 03.12.2019 виходив дільничний інспектор Олександрівського ВП Дніпровського відділу ГУ НП в Запорізькій області Вовк Сергій Анатолійович, який опитав ОСОБА_1 та здійснив фотографування руйнування балкону. Також, дільничний інспектор ОСОБА_3 спілкувався з жителями квартири АДРЕСА_3 (де мешкає відповідач) та робив там фотографії.

Приблизно на початку січня 2020 року пошкоджена балконна рама повністю випала з вікна та розбилась о землю.

08.01.2020 на її прохання вийшла комісія ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», у складі інженера 1-ї категорії ОСОБА_4 , менеджерів домоволодіння ОСОБА_5 , ОСОБА_6 для обстеження технічного стану балкону за адресою АДРЕСА_4 .

Актом обстеження технічного стану балкону за адресою АДРЕСА_5 від 08.01.2020 комісією виявлено, що у житловому будинку по АДРЕСА_6 зі слів мешканців 22.12.2019 проводився ремонт балкону кв. АДРЕСА_3 , внаслідок чого відбулось порушення конструктивних елементів балконного блоку квартири. Проходиться випадіння віконних рам та опускання підлоги балкону кв. АДРЕСА_7 . Щілина між стелею балкону та відповідними рамами постійно розширюється.

Комісією було встановлено, що:

- балкон кв. АДРЕСА_1 потребує ремонту;

- внаслідок порушення конструктивних елементів відбувається руйнування балкону;

- власнику кв. АДРЕСА_1 рекомендовано вирішувати питання компенсації збитків у встановленому Законом порядку.

Тобто внаслідок протиправних дій відповідачіа ОСОБА_2 щодо недбалого та некваліфікованого проведення ремонтних робіт у своєму помешканні їй була нанесена шкода у вигляді руйнування балкона та балконної рами її квартири.

Також 11.02.2020 вона повторно зверталася до поліції з вказаного питання через випадіння балконної рами та остаточного її руйнування, проте листом № С-42/42/01-2020 від 18.02.2020 Олександрівським Відділенням поліції Дніпровського відділу ГУ НП в Запорізькій області їй було повідомлено, що у звернення ОСОБА_1 відсутні склад та ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення, та вбачаються ознаки цивільно-правових відносин.

Протягом 2020 року вона самостійно виконала відновлення балконної рами та 06.07.2020 уклала договір з ФОП ОСОБА_7 на замовлення, доставку та монтаж дерево-метелопластикової конструкції (балконної рами) на загальну суму 34450,00 грн., та їй була виготовлена та встановлена нова балконна рама.

21.01.2021 року вона звернулася до ОСОБА_2 з письмовою претензією, та запропонувала йому оплатити вартість відновлення балконної рами, проте відповідач вказану претензію проігнорував.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану майнову шкоди у сумі 34450 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2022 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2022 року призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позов підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив суду, що проживає в квартирі АДРЕСА_2 безпосередньо над квартирою позивачки ОСОБА_1 . З приводу пред`явленого до нього позову, ОСОБА_2 та його представник заперечували, посилались на недоведеність позовних вимог, надали суду письмовий відзив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту позивачки з відміткою про реєстрацію за вищевказаною адресою (а.с.20).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховний Суд в постанові від 10.06.2019 р. у справі № 591/5118/14-ц, зазначив, що для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вина.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу на те, що, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до нікого пред`явлено позов. На підтвердження протиправної поведінки відповідача ОСОБА_2 , позивачка надала суду акт обстеження технічного стану балкону за адресою АДРЕСА_5 від 08.01.2020 р., складений комісією у складі представників керуючої компанії ТОВ «Місто для людей».

В результаті обстеження балкону квартири АДРЕСА_1 зі слів мешканців - 22.12.2019 проводився ремонт балкону кв. АДРЕСА_3 , внаслідок чого відбулось порушення конструктивних елементів балконного блоку квартири. Проходиться випадіння віконних рам та опускання підлоги балкону кв. АДРЕСА_7 . Щілина між стелею балкону та відповідними рамами постійно розширюється.

Комісією було встановлено, що:

- балкон кв. АДРЕСА_1 потребує ремонту;

- внаслідок порушення конструктивних елементів відбувається руйнування балкону;

- власнику кв. АДРЕСА_1 рекомендовано вирішувати питання компенсації збитків у встановленому Законом порядку.

Відповідно до статтей 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як слід з акту від 08.01.2020 р., факт порушення конструктивних елементів балконного блоку квартири кв. АДРЕСА_7 внаслідок ремонту балкону в кв. АДРЕСА_3 , комісія встановила зі слів мешканців.

При цьому, в акті не зазначені а ні прізвища цих мешканців, а ні міркування з яких вони виходили стверджуючи про причинно-наслідковий зв`язок між ремонтом в квартирі АДРЕСА_3 та випаданням віконної рами балкону в квартирі АДРЕСА_7 , в які проживає ОСОБА_1 . Тобто, на підставі вказаного доказу неможливо встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що висновок комісії ТОВ «Місто для людей» про опускання підлоги балкону та випадання віконної рами балкону в квартирі АДРЕСА_7 внаслідок ремонтних робіт в квартирі відповідача ОСОБА_2 , зроблено на підставі припущень, суд розцінює вказаний доказ як недостовірний.

Відповідно до статті 77 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків мешканці будинку АДРЕСА_6 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , лише підтвердили суду факт випадання наприкінці 2019 року віконної рами балкону в квартирі АДРЕСА_7 . Будь-яких свідчень на підтвердження вини ОСОБА_2 в цьому, свідки не надали.

В судовому засіданні вивчено та оголошено листи №11801/42/04- 2019 від 17.12.2019, № С-42/42/01-2020 від 18.02.2020 Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області, які за своїм змістом є роз`ясненнями без встановлення будь-яких фактів, або обставин стосовно конфлікту ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 .

Аналогічно, допитаний в судовому засіданні в якості свідка дільничний офіцер поліції ОСОБА_3 пояснив, що при проведенні ним перевірки за зверненням ОСОБА_1 не встановлено причетності ОСОБА_2 до факту руйнування балкону в квартирі позивачки.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, оцінює вказані докази як неналежні, оскільки вони не підтверджують обставини справи на існуванні яких наполягає позивачка ОСОБА_1 .

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 не доведено факту протиправних дій з боку відповідача ОСОБА_2 , а тому в позові слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко