У Х В А Л А

про залишення позову без руху

29.08.2022 Справа №607/11139/22

Провадження №2/607/3003/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2022 позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє Нужда С.Ф. звернулась в суд із позовом до відповідача до ОСОБА_3 , в якому просить розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 25.02.2020 у Бериславському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 177 ЦПК України, зокрема:

1. В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачами до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 разом із позовною заявою подала клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, у якому покликається на те, що позивач ОСОБА_1 є безробітною, доходів ніяких не отримує та є внутрішньо переміщеною особою. Окрім цього зазначає, що позивач має на утриманні дитину, яка не досягла трирічного віку, а відтак працевлаштуватись остання не може.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки,які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б підтверджували відсутність у позивача будь-яких доходів і як наслідок його скрутного майнового стану, що зумовило неможливість сплати судового збору чи фінансову неспроможність позивача сплатити судовий збір, у визначеному законом розмірі.

Долучена до матеріалів справи довідка, видана Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 19.04.2022 №6114- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , суд до уваги не бере, так як з її змісту не можливо встановити відсутність у неї доходів, а тому така довідка не може бути належним підтвердженням наявності передбачених законом підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відтак суд позбавлений можливості вирішити клопотання представника позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору з наведених у клопотанні підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 заявлено одну вимогу немайнового характеру, зокрема про розірвання шлюбу.

Таким чином позивач ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за вимогою немайнового характеру у розмірі 992,40 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачам строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема:

1. сплатити судовий збір за вимогою не майнового характеру у сумі 992,40 грн та подати суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору, або ж надати суду докази, які б підтвердили скрутний майновий стан позивача, що зумовило неможливість сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

СуддяН. Р. Кунець