11 серпня 2022 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О.А.
за участю секретаря судового засідання Новицької А.І.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
за наявними у справі матеріалами
цивільну справу за позовом
приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
стягнення шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди
В С Т А Н О В И В :
16.12.2021 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», підписана представником Бутенко Марією Олегівною до відповідача ОСОБА_1 про стягнення шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди.
В обгрунтовання позову вказано, що 20.08.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ142688. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Тоуоtа», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
12.10.2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Fiat», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » у м. Одесі допустив зіткнення з автомобілем «Тоуоtа», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів були складені страхові виплати.
На підставі вищезазначеного акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 21 634, 27 гривень.
На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована. Отже до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. Таким чином, в розумінні ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування.
На підставі вищезазначеного представник позивача просив суд:
-стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» завдані збитки у розмірі 21 634, 27 гривень та сплачений судовий збір по справі.
Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 22.04.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі.
Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Згідно додаткової угоди № 1 від 10.10.2019 р. до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.142688 від 21.08.2019 р. з 10.10.2019 р. « ОСОБА_2 » не виступає вигодонабувачем за договором страхування № АМ.142688 від 21.08.2019 р. З 10.10.2019 р. призначити вигодонабувачем за договором страхування « ОСОБА_3 », /а.с. 13/.
Згідно додаткової угоди № 2 від 10.10.2019 р. до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.142688 від 21.08.2019 р. у зв`язку з технічною помилкою, що була допущена при укладанні договору страхування № АМ.142688 від 21.08.2019 р., сторони погодились внести до нього зміни, а саме, вважати вірним наступний номер кузова: « НОМЕР_4 », /а.с. 12/.
Згідно додаткової угоди № 3 від 10.10.2019 р. до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.142688 від 21.08.2019 р. сторони домовились вважати вірним наступний реєстраційний номер застрахованого транспортного засобу: « НОМЕР_5 », /а.с. 14/.
12.10.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «ПЗУ Україна» за заявою про настання страхового випадку, /а. с. 6/.
Відповідно до рахунку фактури № ША-00000099 від 30.10.2019 року, наданого ФОП ОСОБА_5 , встановлено, що вартість ремонту автомобілю «Toyota Venza», номер кузову: « НОМЕР_4 » становить 53 299, 14 гривень, /а. с. 27/.
09.04.2020 року за вих. № 220267/ІНС представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на адресу ОСОБА_1 направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, /а. с. 30/.
При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:
У відповідності до статті 1187 ЦК України (відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки), джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За правилами ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитори має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 6 Закону України Про страхування визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд визнає, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу), щодо фактично понесених витрат до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача ОСОБА_1 , тому задовольняє позовні вимоги в частині стягнення завданих збитків в порядку регресу у повному обсязі.
За правилами ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК, ст. ст. 11, 625, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про страхування», суд -
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников