Справа №345/950/22
Провадження № 2/345/468/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2022 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І., розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004 по 2014 рік. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час дочка ОСОБА_3 досягнула повноліття і навчається на 3 курсі денної форми навчання у Калуському коледжі економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу за контрактом за спеціальністю «право», термін закінчення навчання 30.06.2023 року. Позивачу одній важко утримувати та забезпечувати обох доньок, а відповідач жодної додаткової матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, окрім сплати аліментів, та самоусунувся від виховання та утримання дітей. А тому, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 3500, 00 грн. щомісячно на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Окрім цього, позивач просить стягнути додаткові витрати на навчання дочки ОСОБА_5 в розмірі 16475 грн., і свою вимогу мотивує наступним. Позивач зазначила, що донька ОСОБА_3 в 2019 році вступила у Калуський коледж економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу за спеціальністю «право» на контрактну форму навчання, у відповідності до якої загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання становить 40250,00 грн. Так. оплату за навчання позивачка здійснювала самостійно та посеместрово, тобто в середньому по 5500 грн. і фактично до повноліття дочки ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , нею фактично оплачено за навчання дитини 32950,00 грн. Відповідач участі у витратах на навчання дитини не бере, життям та вихованням доньки не цікавиться. Позивач вказала, що вона працює прибиральником в Калуському ліцеї №10 м.Калуша і її заробітня плата є мінімальною, тому їй одній важко утримувати двох дітей та забезпечувати всі потреби свої та їхні. Позивач просить суд стягнути з відповідача 1/2 понесених нею додаткових витрат, що становить 16475,00 грн., оскільки відповідач добровільно відмовляється їх сплачувати. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати та вирішити питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.04.2022 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004 року, який 20.08.2014 розірвано. Від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дитина навчається на 3 курсі денної форми навчання за контрактом у ВСП «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій» Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу за спеціальністю «Право» з 06.08.2019 (а.с. 9). Згідно договору № ПР-19-010 про підготовку молодшого спеціаліста, даний договір є чинним до 30.06.2023.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, нормативно-правовий акт № 3 від 15.05.2006", постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України).

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про матеріальний стан відповідача, стан його здоров`я, наявність утриманців, майна тощо, а тому з урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі по 2 500, 00 грн. щомісячно на період навчання доньки ОСОБА_5 , але не більше як до досягнення нею 23-х років.

З приводу позовної вимоги про стягнення понесених додаткових витрат на утримання дитини судом встановлено, що доньки проживають з позивачкою, що визначено рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.08.2014 року та вбачається з довідки виданої виконкомом Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про склад сім`ї від 11.02.2022 року за № 101 (а.с.8,21). Також з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , про що свідчить копія рішення суду від 10.10.2012 до досягнення нею повноліття.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини; вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

З копій Договору про надання освітніх послуг Калуського коледжу економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу за №ПР-19-010 від 06.08.2019 року про підготовку молодшого спеціаліста вбачається, що ОСОБА_6 зарахована студентом на денну форму навчання за освітньою програмою правознавство для здобуття ступеня молодшого спеціаліста освіти строком до 2023 року на контрактну форму навчання, де загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 40250,00 грн., а за період першого року навчання вартість складає 10500,00 грн. (а.с.10-11). Відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій (а.с.12-13) позивачем на навчання доньки ОСОБА_5 за період з 2019 року по 2021 рік в цілому витрачено 32950,00 грн.

Відповідно до ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Тому, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків відносно дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 16475,00 грн. понесених додаткових витрати на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були позивачем витрачені за період 2019-2021 років. Тобто до досягнення повноліття донькою ОСОБА_8 .

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1984,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклала з адвокатом Іванів О.Б. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 1500,00 грн., що підтверджено квитанцією №б/н від 04.04.2022 (а.с. 15).

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 75,80,84,180, 181, 182, 184,200 Сімейного кодексу України, ст.ст.141, 258, 259, 264, 265, 268,280,282, 289, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 2 500, 00 грн. щомісячно на період її навчання починаючи з 04.04.2022 до закінчення навчання 30.06.2023, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 16475,00 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1500,00 (одну тисячу п`ятсот) гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1984,80 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: