Номер провадження 2/676/89/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И .

24 березня 2022 року. м. Кам"янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області.

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.

справа № 676/1955/20

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи : виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради, про приведення квартири в попередній стан, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради, про приведення квартири в попередній стан.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.08.2020 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа: Державний реєстратор відділу державної, реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськвиконкому, про встановлення в діях відповідачки перевищення меж здійснення цивільних прав, оскільки її поведінка в сімейних стосунках сторін є недобросовісною та нерозумною, зобов`язання відповідачки надалі припинити зловживання своїми правами, відмовлення відповідачці у захисті її цивільного права та інтересу, заявленого в позові та зобов`язання держреєстратора, після вступу рішення в законну силу, провести відповідні записи щодо виключення записів про право власності на кімнати № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у квартирі АДРЕСА_1 , повернуто ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 24.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що з 20.05.1989 року по 07.03.2017 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду. Під час шлюбу, за їх спільні кошти, 28.03.2001 року, відповідно до договорів купівлі-продажу, нею було придбано квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 22,2 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м.) у ОСОБА_6 та квартиру АДРЕСА_2 (загальною площею 44 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м.) у ОСОБА_7 . Право власності на дані квартири зареєстровані за нею, що підтверджується Свідоцтвами про право власності та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

За час спільного проживання вони реконструювали квартири АДРЕСА_3 , внаслідок чого змінилася їх площа . Після розірвання шлюбу їх відносини стали неприязними.

13.04.2017 року Апеляційним судом Хмельницької області винесено рішення, яким її апеляційну скаргу задоволено частково, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , залишивши 1/2 частину даної квартири у власності ОСОБА_8 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , залишивши 1/2 частину даної квартири у власності ОСОБА_8 , оскільки дійсно існує дві окремі квартири за АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , а так як в судовому засіданні вони не знайшли порозуміння стосовно поділу квартир, то суд апеляційної інстанції виділив кожному по 1/2 частці в кожній квартирі, без виділу в натурі.

Постановою 04.07.2018 року Верховного Суду рішення Апеляційного суду Хмельницької області залишено без змін.

В листопаді 2017 року вона подала до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду позов про припинення спільної часткової власності та усунення перешкод в користуванні квартирою.

11.12.2018 року рішенням суду її позов задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_3 усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення її у вищезгадану квартиру. В задоволенні позову про припинення права ОСОБА_3 на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації з неї на користь ОСОБА_3 та визнанні права власності на 1/2 частини квартири, відмовлено.

Підставою відмови слугував висновок оціночно-будівельної експертизи №135Е-04/18 від 10.05.2018 року, де із дослідницької частини було встановлено, що на дату обстеження зовнішні вхідні двері в квартиру АДРЕСА_4 , які позначені на плані БТІ, замуровані та встановлено віконний блок і облаштовано газопровід від газового конвектора. Окремий вхід у квартиру АДРЕСА_5 частки квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_3 по АДРЕСА_6 з подальшим переобладнанням в ізольовану квартиру та облаштування окремого входу неможливий.

Вказує, що за той час, коли ОСОБА_3 перешкоджав їй користуватись та проживати в квартирі АДРЕСА_4 , він самовільно перепланував дві квартири в одну.

15.03.2019 року вона звернулась до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради про проведення перевірки та притягнення до відповідальності ОСОБА_3 за самовільне перепланування квартир за АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . В результаті проведеної перевірки відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради зобов`язав ОСОБА_3 привести квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 в попередній стан, а саме: замурувати два дверних прорізи, які влаштовані в капітальній стіні між квартирами та зробити окремий вхід в квартиру АДРЕСА_4 . Провести рівнозначний обмін частками у квартирах за АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , так як дані квартири мають однакову загальну площу.

Станом, на час подання нею позовної заяви до суду, відповідачем вимоги контролюючого органу виконано не було, таким чином, порушуються її права, як власниці житлового приміщення, щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а саме: квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . Це і змусило її звернутись до суду з проханням зобов`язати ОСОБА_3 привести квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 по вищезгаданій адресі в попередній стан, а саме: відновити стіну між квартирою АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 шляхом замурування двох дверних прорізів, які влаштовані в капітальній стіні між квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 та відновити вхід у квартиру АДРЕСА_4 шляхом демонтування віконного блоку, демонтування газовідводу від газового конвектора та встановлення віконного блоку разом з дверним блоком.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із відзивом на позовну заяву , в якому вказує, що позовні вимоги не визнає повністю, з твердженнями позивачки не погоджується, оскільки вона не подала будь-яких доказів своїх вимог.

У відзиві зазначив, що з позивачкою перебував з 20.05.1989 року по 10.05.2017 року у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу у 2001 році вони придбали житлове приміщення з трьох кімнат за АДРЕСА_1 . В липні 2001 року позивачка подала заяву до міськвиконкому, яким було прийнято рішення №840 від 05.07.2001 року «Про надання дозволу на виготовлення проектної документації на перепланування квартири з надбудовою», а саме: ОСОБА_5 надати можливість об`єднати дві квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 , але нею рішення не було виконано. Надалі позивачка провела підключення квартири АДРЕСА_4 до мережі водопроводу та каналізації міста , про що свідчать декларації про початок виконання будівельних робіт №ХМ від 12.08.2012 року та декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ХМ 3 від 08.08.2013 року. Вона зареєструвала в УДАБІ Хмельницької області декларацію № ХМ 80 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції квартири АДРЕСА_4 , але такої діяльності не було розпочато.

Під час наведеного періоду у них погіршились сімейні відносини, виникали непорозуміння, позивачка своїх обов`язків по господарству не виконувала, сім`я фактично розпалась. Таким чином, він подав восени 2014 року позов про поділ майна подружжя та розірвання шлюбу.

Зазначає, що після розгляду Верховним судом апеляційної скарги по справі №372/504/17 ВП/ВС про поділ майна подружжя, суд відновив презумцію спільності права власності подружжя на майно набуте під час шлюбу, навіть після розлучення, а тому позивачка є співвласником квартири АДРЕСА_1 з 2001 року, тобто з дати її державної реєстрації за позивачкою по справі, хоча прав спільної сумісної власності на житлове приміщення сторони були позбавлені рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 13.04.2017 року в справі №676/6877/14-ц, оскільки за висновком колегії судів, що розглянули спір «… необхідне визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_8 право власності на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_9 в ідеальних частинах та залишення даних квартир у спільній частковій власності сторін..».

У період з 28.03.2001 року по 13.04.2017 року вони володіли та користувались набутим житлом спільно, а розпорядження таким могло здійснювались лише з його згоди чи згоди ОСОБА_5 ..

Вказав, що за час розгляду справи №676/6877/14-ц в 2014-2017 роках, позивачка без будь-якого повідомлення переоформила квартиру АДРЕСА_4 у дві квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 та отримала на такі об`єкти нерухомості свідоцтва про право власності та відповідні витяги з Держреєстру речових прав на них. Перепланування квартири АДРЕСА_4 вона провела шляхом її реконструкції, хоча така дія вже не була здійснена нею в 2013 році.

Крім того, вказує, що позивачка, згідно поданих декларацій від 26.10.2015 року та 04.12.2015 року, хоча і зазначила про готовність до експлуатації квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 , однак насправді такого не було, оскільки вона не мала коштів. Відсутність можливості проведення реконструкції підтверджується відповіддю міського голови за №р/446-02-01 від 12.04.2018 року. Додав, що позивачка як замовник, в двох вищевказаних деклараціях за 2015 рік по реконструкції квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 , вказала недостовірні дані щодо себе, оскільки за записами документів вона проживає по АДРЕСА_10 ..

Зазначає, що на підтвердження своїх доводів, позивачка не являється власником спірної квартири, як єдиного цілого, без його згоди вона не могла на власний розсуд здійснювати ремонт і зміни, тим більше, реконструкцію в житловому приміщенні. Таким чином, жодне з її обґрунтувань в позовній заяві не підтверджується допустимим і належними доказами, а тому її вимоги не підлягають задоволенню.

Позивачка ОСОБА_5 та представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, просять у позові відмовити.

Представник третьої особи: Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Зюзіна Т.В. в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Представник третьої особи: Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справи у відсутності представника відділу.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб на підставі наявних матеріалів.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 в судовому засіданні показали, що сторони по справі були одружені та під час шлюбу придбали квартири, які були об`єднані в одну квартиру.

Заслухавши позивачку, відповідача, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти, придбали квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 22,2 кв.м та квартиру АДРЕСА_11 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 28.03.2001 року, зареєстрованого в реєстрі №3-774 та Договором купівлі-продажу від 28.03.2001 року, зареєстрованого в реєстрі №3-777.

Під час шлюбу сторони у 2015 році, у встановленому законом порядку, здійснили реконструкцію квартир і ОСОБА_8 були видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Після реконструкції площа квартир змінилася, а саме: загальна площа квартири АДРЕСА_4 складає 40,4 кв.м, житлова 22,8 кв.м, загальна площа квартири АДРЕСА_7 складає 40,4 кв.м , житлова 12,6 кв.м, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 14.12.2015 року, серії СТВ №071568, індексний номер 49823017, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2015 року , серії ЕКН №185200, індексний номер 49823278, номер запису про право власності № 12525675, Технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 від 04.12.2015 року, Свідоцтвом про право власності від 15.12.2015 року, серії СТВ №266660, індексний номер 49903729, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2015 року , серії ЕКН №185029, індексний номер 49904029, номер запису про право власності № 12542363, Технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2 від 04.12.2015 року.

07.03.2017 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.03.2017 року.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року проведено поділ спільного майна подружжя і визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 та на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 і залишено по Ѕ частині зазначених квартир у власності ОСОБА_8 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.12.2018 за №149720063.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.12.2018 року, зобов`язано ОСОБА_3 усунути позивачці перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення її у вищезгадану квартиру, оскільки сторони перебували у неприязних відносинах і не дійшли згоди щодо порядку користування квартирами, а відповідач чинив перешкоди у їх користуванні.

Встановлено, що відповідач продовжує чинити позивачці перешкоди у користуванні житлом, оскільки самостійно вселитись у квартиру АДРЕСА_4 вона не може, так як відповідач, постійно проживаючи у квартирі АДРЕСА_7 , вхід у квартиру АДРЕСА_4 замурував та сторони раніше самовільно перепланували квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 , фактично їх об`єднавши.

15.03.2019 року ОСОБА_5 звернулась до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради про проведення перевірки та притягнення до відповідальності ОСОБА_3 за самовільне перепланування квартир за АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . В результаті проведеної перевірки відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради зобов`язав ОСОБА_3 привести квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 в попередній стан, а саме: замурувати два дверних прорізи, які влаштовані в капітальній стіні між квартирами та зробити окремий вхід в квартиру АДРЕСА_4 . Провести рівнозначний обмін частками у квартирах за АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , так як дані квартири мають однакову загальну площу.

Станом на час подання позовної заяви до суду, відповідачем вимоги контролюючого органу виконано не було, що підтверджується зверненням ОСОБА_8 від 15.03.2019 року, листом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради від 29.03.2019 року №78/01-15, та від 26.03.2020 року №45/01-12.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з положеннями статей 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом приведення самочинної будівлі у попередній стан у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до ст. 154 ЖК України на виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів покладається здійснювати контроль за утриманням будинків (квартир), що належать громадянам.

Відповідно до ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного користування приміщеннями та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року №45, передбачено, що власник, наймач (орендар) приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Відповідно до п. 1.4.1, 1.4.3 «Правил користування будинками та прибудинковими територіями», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, на даній йому для використання, як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку, не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки сторони, перебуваючи у неприязних відносинах, не дійшли згоди щодо порядку користування квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 , як окремий об`єкт нерухомого майна не існує, оскільки фактично об`єднана з квартирою АДРЕСА_7 і вказане перепланування квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 в одну квартиру АДРЕСА_7 було самовільним і неузаконеним, то сторонам необхідно привести квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 в попередній стан, а саме: замурувати два дверних прорізи, які влаштовані в капітальній стіні між квартирами та зробити окремий вхід в квартиру АДРЕСА_4 , шляхом демонтування віконного блоку, газовідводу від газового конвектора та встановлення віконного блоку разом з дверним блоком, відображеним в технічному паспорті від 04 грудня 2015 року.

Таким чином, позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 19.04.2018 року

вбачається , що ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи загального захворювання , тому у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір слід повернути позивачці з державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , привести квартиру АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_2 в попередній стан, а саме :

- відновити стіну між квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , шляхом замурування двох дверних прорізів, які влаштовані в капітальній стіні між квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 ;

- відновити вхід у квартиру АДРЕСА_1 , шляхом демонтування віконного блоку, газовідводу від газового конвектора та встановлення віконного блоку разом з дверним блоком, відображеним в технічному паспорті від 04 грудня 2015 року.

Повернути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_10 , судовий збір у розмірі 840,00 грн., сплаченого згідно квитанції № ПН2091017 від 13.04.2020 року у АТ «Укрексімбанк» (м.Київ).

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення 01 квітня 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.