УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ СТУДІО» про захист права інтелектуальної власності та стягнення невиплаченої суми гонорару,

ВСТАНОВИВ:

пред`явлену позовну заяву ухвалою суду від 17 грудня 2021 року залишено без руху, оскільки її подано без дотримання вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України і встановлено для усунення недоліків строк але не пізніше 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

Копія вказаної ухвали двічі направлялася поштою на адресу позивачки та її представника 17 грудня 2021 року та повторно 15 лютого 2022 року.

Як вбачається довідки про причини невручення форми №20 копію вказаної ухвали суду позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 повторно не отримали у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Крім того, згідно довідки від 17 грудня 2021 року вказану ухвалу доставлено на електронну адресу представника позивачки.

Статтю 44 ЦПК України на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, у встановлений судом строк позовну заяву, яка б відповідала вимогам статей 175 та 177 ЦПК України не подано та недоліки не усунуто.

Зокрема, згідно вимог ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п.п. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Як передбачено ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно ч.ч. 1, 3-5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Всупереч вказаних вимог Закону позивачем не долучено до позовної заяви жодного доказу на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги.

Посилання на введення в Україні карантинного режиму у зв`язку із пандемією COVID-19 як на підставу не подання письмових доказів та квитанції про сплату судового збору на вимогах Закону не ґрунтується.

Разом з тим, позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Крім того, висунуті позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми невиплаченого гонорару/заробітної плати ОСОБА_4 є недостатньо визначеними. Зокрема, яку саме суму невиплачених грошових коштів слід стягнути з відповідачів та в якому порядку (солідарно чи пропорційно) на користь позивачки в позові не зазначено.

Не зазначено в позові й ціну позову згідно вимог ч. 1 ст. 176 та п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Як передбачено вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, передбачено справляння судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн.

За подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, передбачено справляння судового збору в розмірі 1 (один) відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше ніж 908 грн. і не більше ніж 11 350 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, в пред`явленій позовній заяві одночасно висунуто вимоги майнового характеру (про стягнення гонорару) та вимогу немайнового характеру (про захист права інтелектуальної власності).

Відтак, при звернені до суду із цим позовом позивачці належало сплатити судовий збір в розмірі 908 грн. за вимогу немайнового характеру та 1 (одного) відсотка ціни позову, проте не менше ніж 908 грн.

Проте, оригінал документу про сплату судового збору в порядку та розмірі передбаченому Закону України «Про судовий збір» суду не подано.

Крім того, в позові достатньо не обґрунтовано, які саме спірні правовідносини у позивачки виникли з відповідачем ОСОБА_2 . Які саме права позивачки порушені, невизнані або оспорені останнім не зазначено.

Відтак позивачці належало усунути вказані недоліки позовної заяви, шляхом подання в кількості учасників справи та для суду:

уточненої позовної заяви згідно вимог ст. 175 ЦПК України із зазначенням ціни позову для вимоги майнового характеру із конкретно визначеними позовними вимогами в частині стягнення гонорару;

оригіналу платіжного документів про сплату судового збору в порядку та розмірах передбачених Законом України «Про судовий збір»;

належним чином завірених у відповідності до вимог ст. 95 ЦК України копій доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги або у разі неможливості їх подання разом з позовною заявою, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з нею.

Відтак у встановлений судом строк позовну заяву, яка б відповідала вимогам статей 175 та 177 ЦПК України не подано та недоліки не усунуто, що є підставою для її повернення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачці.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для цього.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя