Справа № 286/3549/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю

представника позивача Барановської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» про відшкодування майнової та моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» на його користь 34536 грн. 00 коп. майнової шкоди та 20000 грн. 00 коп. моральної шкоди, мотивуючи тим, що він - ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2018, має в приватній власності земельну ділянку, кадастровий номер :23:000:0025, площею 1,0709 га, яка розташована на території Нововелідницької сільської ради, поблизу с. Нові Велідники Овруцького району Житомирської області. З вказаною, належною йому земельною ділянкою, з усіх чотирьох сторін межують орендовані землі Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство» «Полісся» - відповідача, на яких вирощують кукурудзу.

05.04.2019 він на своїй земельній ділянці посіяв насіння ячменю ярого. При посіві було використано 300 кг насіння ячменю по ціні 8,0 грн. за 1 кг на суму 2400 грн.. Також, ним було використано 30 літрів дизельного пального по ціні 28 грн 34 коп. за 1 літр на суму 850 грн.. Було отримано гарні сходи ячменю. В перших числах травня місяця 2019 року посіви ячменю було підживлено розчином рідкого добрива карбаміду. При цьому використано 100 літрів добрива по ціні 9 грн. 50 коп. за 1 літр на суму 950 грн.

У перших числах червня місяця 2019 року він помітив, що посіви ячменю почали жовтіти та всихати. У зв`язку з чим, він звернувся до керівництва ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» та Нововелідницької сільської ради, так як ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» в травні місяці 2019 року на орендованій землі, розташованій поряд з його земельною ділянкою, обробило посіви кукурудзи гербіцидами. Однак, ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» повідомило його листом, що не вбачають своєї вини у неналежному рості його ярого ячменю. 05.06.2019 комісією Нововелідницької сільської ради було складено акт про обстеження посівів, підтверджуючий, що після обробітку посіву кукурудзи невідомими гербіцидами в травні місяці 2019 року ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» посіяний ярий ячмінь на площі 1,0709 га почав всихати.

Його звернення до Овруцького відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області по факту пошкодження посівів ячменю, до управління агропромислового розвитку Овруцької райдержадміністрації з питання комісійного визначення понесених ним збитків внаслідок пошкодження посівів ячменю результатів не дали. Всі рекомендували йому звернутися до суду.

Враховуючи наявність вини ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» у знищенні посівів ячменю на належній йому земельній ділянці, він має право на відшкодування завданих збитків.

Згідно статистичної інформації Головного управління статистики у Житомирській області від 29.08.2019 № 12.2-03/45ПІ-19 урожайність ячменю з 1 га зібраної площі становить 34,1 центнери.

Згідно довідки Овруцького кооперативного ринку середньо ринкова ціна 1 кг ячменю становить 8,00 грн.. Тобто, доходи, які він міг би реально одержати від зібраного урожаю ячменю, за звичайних обставин, якби з вини ТОВ«Виробниче підприємство «Полісся» не були пошкоджені посіви ячменю (упущена вигода), становить 29216 грн. 00 коп. (1,0709 га X 34,1 ц = 36,52 ц. X 8,00 грн. за 1 кг).

Відповідно загальна сума заподіяної йому ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» майнової шкоди становить 34536,00 грн. (вартість насіння ячменю - 2400 грн., вартість дизельного палива - 850 грн., вартість добрива - 950 грн., затрати на проведення експертизи -1120 грн., упущена вигода 29216,00 грн.).

Крім того, діями ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» йому завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, хворобі, порушенні звичайного порядку життя та сну, яку він оцінює в 20000 грн.. Він є інвалідом 3-ї групи і згідно висновку МСЕК йому протипоказана робота з психоемоційним перевантаженням. У зв`язку душевним стражданням, хвилюванням погіршився стан його здоров`я і в період з 06.06.2019 по 13.06.2019 він перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Овруцької ЦРЛ, а в період з 19.06.2019 по 27.06.2019 він перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Житомирської обласної лікарні.

Відзиву на позов відповідачем не подано.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та в уточненій заяві. Просили їх задовольнити.

Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В дане судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, показання свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

В ст. 1 Земельного кодексу України законодавець закріпив, що використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно до норм ст. 52 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані додержувати правил транспортування, зберігання і застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив, нафти і нафтопродуктів, токсичних хімічних речовин та інших препаратів, з тим щоб не допустити забруднення ними або їх складовими навколишнього природного середовища і продуктів харчування.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про пестициди та агрохімікати» порушення законодавства про пестициди і агрохімікати тягне за собою цивільну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідальність несуть особи, винні у приховуванні або перекрученні інформації, що могло спричинити або спричинило загрозу життю та здоров`ю людини, а так само майну і навколишньому природному середовищу; забрудненні пестицидами і агрохімікатами понад допустимі рівні сільськогосподарської сировини, кормів, харчових продуктів, ґрунту, води, повітря; порушенні регламентів та санітарних норм і правил транспортування, зберігання, торгівлі та застосування пестицидів і агрохімікатів. Відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушень законодавства про пестициди та агрохімікати, здійснюється відповідно до чинного законодавства.

В ст. 157 ЗК України законодавець визначив, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів п.8 ч.2 ст.16 ЦК України визначає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 цієї ж статті визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Тобто, у справах даної категорії саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач дійсно є власником земельної ділянки з кадастровим номером :23:000:0025 площею 1,0709 га, яка розташована на території Нововелідницької сільської ради, і яку він отримав у спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , що підтверджується копіями: свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2018 у спадковій справі №205/2018 (а.с. 5), витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №51237261 від 15.03.2018 (а.с.26), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №129026976 від 26.06.2018 (а.с27) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 15.02.2019 (а.с.28).

З даною земельною ділянкою, що належить позивачу, з усіх чотирьох сторін межують землі відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство» «Полісся», на яких останнє вирощувало у період події кукурудзу. Вказані обставини представником відповідача в судовому засіданні не заперечувалися.

03.05.2019 працівниками ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» на орендованих земельних ділянках, поблизу земельної ділянки ОСОБА_3 , тобто позивача, було внесено грунтовий гербіцид «Харнес» 1,8 л/га та 30.05.2019 було внесено гербіцид «Дублон» 1,2 л/га + Прима 0,6 л/га, про що свідчить повідомлення на ім`я позивача Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області №7042/211/01-2019 від 25.06.2019 (а.с.11). Вказане повідомлення узгоджується з письмовим поясненням провідного агронома ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» ОСОБА_4 від 10.07.2019, яке міститься в матеріалах Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області №2448 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 ..

При цьому, суд звертає увагу, що листом №732 від 03.07.2019 на ім`я начальника Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, який також міститься в матеріалах перевірки та був оглянутий судом, директор відповідача повідомив лише про внесення гербіцидів «Дублон» та «Балерина». Інформація ж по гербіциду «Харнес» не була надана, що суперечить поясненням провідного агронома та результатам випробувань, проведених Державною установою «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія», які викладено в протоколі аналітичних випробувань на визначення вмісту залишкових кількостей пестицидів, агрохімікатів, нітратів та важких металів №ФЛ-06/000052-А від 10.07.2019, проведених за заявою ОСОБА_1 ..

Згідно результатів вказаного протоколу (а.с.13) вміст ацетохлору (Харнес) у рослинній продукції ярого ячменю становить 0,021 мг/кг, а також виявлено значну кількість галогєновмісної речовини невідомого походження.

Лист від 08.10.2019 №П-30 управління агропромислового розвитку Овруцької райдержадміністрації підтверджує пояснення сторони позивача щодо відмови йому у визначені розміру збитків комісією, з посиланням, що комісія по обрахуванню збитків при райдержадміністрації на даний час не діє, склад її не оновлено, і тому провести обрахунок втрат є неможливим. ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» відмовляється провести компенсацію збитків, а тому позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с.18).

Листом від 18.06.2019 за № 713 ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» повідомило позивача, що не вбачають своєї вини у неналежному рості його ярого ячменю (а.с. 6).

05.06.2019 комісією Нововелідницької сільської ради було складено акт про обстеження посівів, який свідчить, що після обробітку посіву кукурудзи невідомими гербіцидами в травні місяці 2019 року ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» посіяний ярий ячмінь на площі 1,0709 га почав всихати (а.с.7).

Долучені до акту фотоматеріали (а.с.8-10) підтверджують сходжість рослин ярого ячменю та їх всихання.

В судовому засіданні позивач пояснював, що 5 квітня 2019 року він на своїй земельній ділянці посіяв насіння ячменю ярого. До цього його земельна ділянка також була в оренді відповідача. Однак, він захотів сам бути господарем на своїй землі і в березні місяці виділив свій пай. При посіві було використано близько 300 кг насіння ячменю по ціні 8,0 грн. за 1 кг. на суму 2400 грн. Також, ним було використано 30 літрів дизельного пального по ціні 28.34 грн. за 1 літр, на суму 850 грн.

Сходи ячменю були гарні і в перших числах травня місяця 2019 року він їх підживив розчином рідкого добрива карбаміду. У перших числах червня місяця 2019 року він помітив, що посіви ячменю почали жовтіти та всихати. У червні все майже пропало. У відповідача на кукурудзі теж було все вигорівше, ані зелинки. Відповідача повідомили, однак відповіді не отримав. Від отриманого стресу він попав в Овруцьку лікарню в перших числах червня, а потім в Житомирі лікувався. Став приймати інсулін, хоча до цього був на таблетках. Далі по установах ходила його знайома -

ОСОБА_5 судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила пояснення позивача в частині посіву, гарної сходжості ячменю та його гибель після обробки сусідніх орендованих земельних ділянок відповідачем гербіцидами. Вона особисто виїзжала і бачила і сходжість і всихання. Карантинна служба відбирала зразки і сказали, що був використаний ОСОБА_7 , який убиває все, окрім кукурудзи. Обробляли вони вдень, а не ввечері. Був вітер і заносило на розворотах трактора на земельну ділянку позивача. Це добре візуально було видно по всиханню ячменю. Залишилося посіву відсотків 10. Куди не попало гербіцидів. В с. Старі Велідники люди теж постраждали, але невеликі площі, а тому до суду не зверталися.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він теж чотири роки займається ячменем. В нього трохи припалило. Ділянка позивача в середині. Він засівав і собі і позивачу в один день. Використовував трактор. 250-270 кг ячменю йде на га. Ячмінь був по 7 грн. 50 коп. Купляли по 300 кг в Любарі. Трохи залишилося. Сходи були нормальні. Пожовкли рослини саме після обробітку кукурудзи відповідачем.

Свідок ОСОБА_9 , який має агрономічну освіту та досвід роботи агронома, в судовому засіданні також підтвердив, що було видно візуально, що ячмінь позивача було стовідсотково спалено грунтовиком - гербіцидом, яким саме він сказати не може. Скоріш за все на розворотах роздував вітер.

Свідок ОСОБА_10 , в.о. директора Державної установи «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія», в судовому засіданні показав, що дійсно нормативними актами вплив гербіциду «Харнес» на рослини ярого ячменю не регламентується. Разом з тим, вміст його в рослині через два місяці в рослині свідчить про його токсичність. Він також має досвід роботи в агрономії і бували випадки знищення культурних рослин при попаданні на них гербіцидів.

З висновку експерта за результатами проведення судово-біологічної експертизи №33154/20-34 від 28.05.2021 вбачається, що встановити чи є у відібраних зразках ячменю гербіцид « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не видається за можливе через ненадання об`єкту дослідження зразку ячменю ярового. Відповідно не видається за можливе і встановити причину його гибелі (а.с. 154-158).

Копія акту обстеження посіву ярого ячменю під урожай 2019 року на земельній ділянці ОСОБА_1 на території Нововелідницької сільської ради від 25.06.2019 свідчить, що групою у складі працівника управління агропромислового розвитку Овруцької райдержадміністрації, головного агоронома ТОВ «Агро-Стандарт» та працівників ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» було здійснено виїзд та встановлено факт загибелі 90% посівів ярого ячменю на належній позивачу земельній ділянці.

Суд відмічає, що у вказаному акті також зафіксовано певну вірогідність негативного впливу (підвищення концентрації) внесеного підприємством ранньою весною, до виділення земельної ділянки в натурі (позивачу) рідкого мінерального добрива безводного аміаку в родючий шар грунту. Також не виключено і згубний вплив (післядія) на посіянний ярий ячмінь грунтового гербіциду «Харнес», внесеного на даному полі значно раніше.

В судовому засіданні представник відповідача також акцентував увагу на певну вірогідність негативного впливу (підвищення концентрації) внесених підприємством ранньою весною, до виділення земельної ділянки в натурі (позивачу), добрив.

Копія інструкції по застосуванню гербіциду «Харнес» (а.с. 198-199) підтверджує, що даний гербіцид є хімічною речовиною і підпадає під дію Закону України «Про пестициди і агрохімікати».

Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням хімічних речовин є джерелом підвищеної небезпеки і саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності вини, проте відповідачем не надано будь-яких доказів, що гибель посівів ярого ячменю позивача сталася внаслідок непереборної сили чи умислу позивача, з інших причин, не пов`язаних з його, відповідача, діяльністю, про дотримання ним Державних санітарних правил транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві ДСП 8.8.1.2.001-98, які затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України 03.08.1998 N 1, а напроти, враховуючи їх не виключення негативного впливу (підвищення концентрації) внесених підприємством ранньою весною, до виділення земельної ділянки в натурі (позивачу), добрив, а також і згубний вплив на посіянний ярий ячмінь грунтового гербіциду «Харнес», суд приходить до висновку про доведення в процесі судового розгляду вини відповідача у гибелі ярого ячменю на земельній ділянці позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В силу ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Визначаючи розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу, суд не може покласти в основу рішення доводи позивача про використання ним на посів 300 кг насіння ячменю, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що вони використали по 250-270 кг насіння по ціні 7 грн. 50 коп. га за 1кг, яке купували в м. Любарі, а також враховуючи середні норми висіву ярого ячменю на 1 га, витрати позивача на насіння ячменю складають: 250 кг Х 7 грн. 50 коп. = 1875 грн.. Ціну наведену в довідці Овруцького кооперативного ринку від 08.09.2019 по 8 грн. за 1 кг суд також не кладе в основу рішення, так як позивачем не надано доказів придбання ячменю саме на ринку м. Овруча.

Витрати на дизельне паливо в сумі 850 грн. та добриво на суму 950 грн. задоволенню не підлягають, оскільки не доведені належними та допустимими доказами.

Згідно інформації щодо урожайності та середньої ціни ячменю по Житомирській області від 29.08.2019 №12.2-03/45ПІ-19 (а.с.20) урожайність з 1 га зібраної площі 34,1 ц; середні ціни реалізації 4264,1 грн. за 1 тону.

Відповідно розмір упущеної вигоди позивача становить 1,0709 га Х 34, 1 ц = 36,5 ц = 3650 кг Х 4, 2 грн. ( середня ціна за 1 кг згідно вищевказаної довідки 4264,1: 1000= 4,2 грн.) = 15330 грн. 00 коп.

Загальний розмір майнової шкоди складає 1875 грн. + 15330 грн. = 17 205 грн. 00 коп..

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, практика якого згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України є джерелом права, деякі форми моральної шкоди, включаючи емоційні пригніченість та страждання, за самою їх природою не завжди можуть бути підтверджені якимось конкретним доказами (п.52 рішення в справі «Ракевич проти Росії» від 28.10.2003р., п.96 рішення в справі Abdulaziz , Cabales and Balkandali v. the United Kingdom від 28.05.1985р.).

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи встановлені правовідносини, що склалися, суд вважає доведеним факт наявності моральної шкоди, що завдана позивачу пошкодженням посівів ярого ячменю на його земельній ділянці, та полягає у моральних переживаннях та порушенні нормальних життєвих стосунків, які призвели до погіршення його стану здоров`я, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.25), епікризом (а.с.32), довідкою до акта огляду МСЕК (а.с.33).

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує обсяг страждань позивача, певний час вимушених змін у життєвих стосунках, відсутність у нього доказів на підтвердження розміру моральної шкоди на суму саме 20 000 гривень, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 3800 гривень.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, за встановлених обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог 38, 5% (21005 грн. Х100%:54536 грн. ціна позову = 38, 5 %) Х 768,40 грн. = 295 грн. 83 коп. в дохід держави.

Крім того, на користь позивача підлягають на підставі ст. 141 ЦПК України витрати на проведення аналітичних випробувань та за проведення судової експертизи (474 грн. 46 коп. + 3922 грн. 56 коп. відповідно) = 4397 грн. 02 коп. Х 38,5% = 1692 грн. 85 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся», , яке знаходиться по вул. Шевченка, 39 в с. Радчиці Овруцького району, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , майнову шкоду в сумі 17205 грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 3800 грн. 00 коп. та судові витрати в сумі 1692 грн. 85 коп..

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся», , яке знаходиться по вул. Шевченка, 39 в с. Радчиці Овруцького району, судовий збір в сумі 295 грн. 83 коп. в дохід держави.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 26.08.2022.