Справа № 629/30/22
(2/199/2118/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

03.08.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, в якому зазначили, що їм на праві приватної спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час вони, як власники вказаного нерухомого майна, мають намір розпорядитись належним нерухомим майном і провести його відчуження.

Але реалізуючи цей намір та звернувшись з вказаним питанням до нотаріуса, їм стало відомо, що розпорядитись належним їм майном вони не мають можливості, оскільки на вказану квартиру накладено арешт: номер обтяження - 9346471; зареєстровано - 15.12.2009 року 08:53:30 за №9346471 реєстратором: Харківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України», 31001, Харківська обл., м.Харків, проспект Гагаріна, буд.20-А, (2-й пов.); підстава обтяження - виконавчий лист 1-83/08 від 03.12.2008 року, виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно; власник - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції; заявник - Відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції.

Позивачі зазначають, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області №1-83/2008 від 03.12.2008 року, ОСОБА_4 визнано винним за ст.ст.185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України, призначено останньому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2011 року ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 грудня 2008 року. Як вбачається з вказаних рішень суду арешт на будь-яке майно ОСОБА_4 Лозівським міськрайонним судом Харківської області не накладався.

ОСОБА_4 з моменту винесення вироку і по теперішній час не отримував будь-яких документів щодо виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №1-83/2008 від 03.12.2008 року, в рамках якого накладено арешт на майно.

Крім того, з листа начальника Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 24.12.2021 року №66772/19.10-86/1 вбачається, що станом на 24.12.2021 року на примусовому виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження про стягнення коштів з позивачів, у тому числі з ОСОБА_4 .

Також, не можливо встановити хто є стягувачем за вищезазначеним виконавчим листом від 03.12.2008 року, чи виконувався вказаний виконавчий лист в рамках відкритого виконавчого провадження. Така інформація відсутня у відділі державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, позивачі зауважують, що вони позбавлені можливості скасувати вказаний арешт через відділ державної виконавчої служби та змушені звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна, оскільки в інший спосіб скасувати арешт неможливо.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2022 року було прийняти до провадження дану цивільну справу та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідач правом на подачу письмового відзиву на позов не скористався.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 2007 року, виданого Лозівською міською радою Харківської області згідно з розпорядженням міського голови від 21 березня 2007 року №110/9, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17006731 від 11.12.2007 року.

На вказану квартиру накладено арешт: номер обтяження - 9346471; зареєстровано - 15.12.2009 року 08:53:30 за №9346471 реєстратором: Харківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України», 31001, Харківська обл., м.Харків, проспект Гагаріна, буд.20-А, (2-й пов.); підстава обтяження - виконавчий лист 1-83/08 від 03.12.2008 року, виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно; власник - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції; заявник - Відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції.

У відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» , арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Згідно зі ст. 40 Закону України Про виконавче провадження , у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до частини п`ятої статті 59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю ніхто не може протиправно позбавити право власності.

За приписами ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном

Також ч.1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до матеріалів справи, а саме відповіді Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозіському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.01.2022 року, при перевірці Автоматизованої системи виконавчих проваджень було виявлено,що виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-83/08 від 03.12.2008 року, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконанні не перебувало.

Отже, беручи до уваги, що виконавче провадження, в рамках якого міг би бути накладений арешт на майно позивачів, відсутнє, а отже законодавчі підстави для його існування на даний час відсутні, а існування арешту перешкоджає позивачам в повному обсязі реалізовувати своє права власності щодо нерухомого майна, суд вважає вимоги позивачів вмотивованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачі довели ті обставини, на які посилались, як на підставу своїх позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст. 11, 12, 13, 81,133,136,141, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна, - задовольнити.

Звільнити з-під арешту та обтяження майно квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виключивши відомості про таке обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 9346471, зареєстроване 15.12.2009 року реєстратором: Харківська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, підстави обтяження: виконавчий лист, 1-83/08, 03.12.2008 року, Лозівський міськрайонний суд Харківської області, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції; заявник - Відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції).

Стягнути з Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (Харківська область, м. Лозова, вул. Михайла Грушевського, 7, код ЄРПОУ 41430615) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко