Справа № 143/880/21
04.05.2022 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Огородник Н.А.,
представника позивача адвоката Скрицького Р.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до Погребищенської міської ради Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Андрушівка Погребищенського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_3 .
Наголошує, що вона, будучи спадкоємцем за заповітом від 05.11.2010 року, звернулася до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку.
Проте, 04.08.2021 року державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину була та обставина, що нею не було надано нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа на землю на ім`я спадкодавця.
Стверджує, що з огляду на викладене вона вимушена звернутися із цим позовом до суду.
Ухвалою судді від 13.08.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с.14).
Ухвалою суду від 23.09.2021 року клопотання позивачки задоволено, витребувано від Погребищенської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №178/2021 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24, 25).
Ухвалою суду від 14.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.95-97).
Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася.
В судовому засіданні представник позивачки адвокат Скрицький Р.Л. позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини.
Представник відповідача ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Натомість 04.05.2022 року через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов не визнає, просить розглянути справу у її відсутність (а.с.120).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильності вирішення спору, визначившись із нормами матеріального права, предметом правового регулювання яких є спірні правовідносини, суд встановив наступне.
10.03.2006 року ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №45, згідно із яким вона усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла на користь позивачки ОСОБА_1 (а.с.38).
05.11.2010 року ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №166, згідно із яким належний їй цілий житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла на користь позивачки ОСОБА_1 (а.с.5).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. На день смерті вона була зареєстрована та проживала разом із внуком ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 (а.с.5, 43).
Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с.36, 37).
18.06.2022 року на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини Погребищенською державною нотаріальною конторою Вінницької області заведено спадкову справу №178/2021 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.32, 33).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2021 року державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.8).
04.08.2021 року державним нотаріусом було закінчено провадження у спадковій справі (а.с.32).
Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із частинами 1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
В ч.1 ст.1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В силу ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Суд звертає увагу на те, що визнання судом права власності на спадкове майно за спадкоємцями є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі №481/2327/13-ц.
Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.
При цьому, виходячи зі змісту положень ст.ст.77, 81 ЦПК України, позивач має довести, що він вчинив всі передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у нього існують істотні, непереборні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Надаючи оцінку діям позивачки щодо вжиття заходів для отримання свідоцтва про право на спадщину в позасудовому порядку та обґрунтованості постанови державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області Швеця О.В. про відмову у вчинені нотаріальної дії, суд виходить із наступного.
Відмовляючи позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, державний нотаріус послався на те, що видати таке свідоцтво неможливо, оскільки заявником не було пред`явлено документ, який би посвідчував право власності спадкодавця на земельну ділянку.
В ч.1 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною 1 ст.1297 ЦК України регламентовано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
В підпункті 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (надалі Порядок №296/5) , встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
За змістом пункту 3 глави 7 розділу І Порядку №296/5 у разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.
Відповідно до підпункту 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку №296/5 якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього.
В підпункті 4.20 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку №296/5 обумовлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.
Системний аналіз наведених положень Порядку №296/5 дає підстави для недвозначного висновку, що у разі втрати відповідного державного акта на право власності на земельну ділянку, видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину щодо спадкової земельної ділянки здійснюється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього, та витягу з Державного земельного кадастру, отриманого, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.
Водночас, необхідно відзначити, що відповідно до п.53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі Порядок №1127) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).
У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія.
Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), а у разі коли таким майном є закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва, - також за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа.
Пунктом 66 Порядку №1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.
Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.
Таким чином, на підставі зазначених вище положень чинного законодавства позивачка не позбавлена можливості звернутися до державного реєстратора з метою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про суб`єкта права власності спадкодавця ОСОБА_5 , надавши останньому Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, завірену копію архівного примірника втраченого державного акта на право власності на землю та передбачені п. 66 Порядку №1127 документи від нотаріуса, який відкрив спадкову справу.
Після внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про спадкодавця ОСОБА_3 , як власника земельної ділянки, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена нотаріусом на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.
Відтак, відсутність оригінала державного акта на право власності на земельну ділянку, сама по собі, вочевидь не є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.
Такі висновки суду узгоджуються, зокрема, із роз`ясненнями, наведеними у Методичних рекомендаціях нотаріальної палати України від 19 жовтня 2016 року, в яких обумовлено, що у випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми пунктів 53 і 66 Порядку №1127.
Разом із цим, в підпункті 3.29 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку №296/5 визначено, що у разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, яка визначена державним нотаріусом або щодо якої було досягнуто домовленості між приватним нотаріусом та спадкоємцем до заведення спадкової справи. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою.
Окреслені положення чинного законодавства залишилися поза увагою як державного нотаріуса, так і позивачки, оскільки у матеріалах спадкової справи відсутні будь-які відомості щодо вжиття нотаріусом заходів, спрямованих на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до них, а також надання позивачці письмової довідки стосовно переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.
Водночас, слід відзначити, що при видачі спадкодавцю державного акту на право власності на землю, спірній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер, що беззаперечно свідчить про те, що вона є сформованою і відомості про неї час винесення державним нотаріусом згаданої постанови були або могли бути внесені в Державний земельний кадастр.
Зважаючи на наведене, на переконання суду, державним нотаріусом по суті не було вчинено жодних законодавчо регламентованих дій, направлених на отримання інформації, необхідної для видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку.
Наведене безсумнівно свідчить про передчасність та невмотивованість висновків державного нотаріуса щодо неможливості видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку з огляду на відсутність документів, які підтверджують право власності на неї спадкодавця.
Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Разом із цим, згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Відповідач притягується до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц.
В той же час, за змістом п.4 ч.4 ст.265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення, серед іншого, зазначається чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Також необхідно ураховувати, що у разі задоволення позовних вимог із відповідача, як учасника спірних правовідносин, який порушив, не визнавав або оспорював права чи інтереси позивача, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь останнього сплачений при пред`явленні позову судовий збір.
Таким чином, звертаючись із позовом до суду, позивач має довести, що саме відповідачем порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Проте, ОСОБА_1 не доведено, що Погребищенська міська рада Вінницького району Вінницької області є суб`єктом спірних правовідносин, який порушив, не визнавав чи оспорював її права, свободи чи інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду.
Зважаючи на ту обставину, що судом встановлено наявність умов для одержання позивачкою в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, та беручи до уваги, що нею не доведено порушення чи невизнання її прав та інтересів відповідачем, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Оскільки у задоволенні позову слід відмовити, то судові витрати по сплаті судового збору на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно залишити за позивачкою.
Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 133, 141, 258, 259, 263, 268, 279, 284, 351, 352, 354 ЦПК України суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - Погребищенська міська рада Вінницької області, місце знаходження: 22200, вул. Богдана Хмельницького, 77, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду буде виготовлено протягом десяти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частин.

Повне рішення суду виготовлено 10.05.2022 року.

Суддя