Справа №705/995/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2022 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої-судді Гудзенко В.Л.
секретаря судового засідання Музичук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області цивільну справу за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Уманської міської ради, до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
Представник позивача в судове засідання не з?явився, від прокурора Уманської окружної прокуратури Бурлаки В.П. надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує поданий позов, просить його задовольнити та справу розглядати у її відсутність.
Від представника Уманської міської ради - Семенко О.С. надійшла заява про те, що Уманська міська рада підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити.
Від третьої особи ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, рекомендованим повідомленням та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті, тому згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомляв.
У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.
Володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності здійснює орган місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Уманська міська рада.
Згідно з ч. 3, ч. 4ст. 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках.
Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Згідно ст. ст. 14,13,19 Конституції України земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В судовому засіданні встановлено наявність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів в суді, передбачених ст. 131-1 Конституції України, ч. 3ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, враховуючи, що Уманською міською радою, яка є розпорядником земель територіальної громади та здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності не було вчасно вжито заходів щодо захисту державних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 Земельного кодексу України, який передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Цей орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За змістом зазначених норм права, прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі, є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання.
В подальшому, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.11.2017, ОСОБА_2 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_3 .
Договір був зареєстрований 13.11.2017 за № 2383.
Згодом, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.11.2017 ОСОБА_3 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_1 , який був зареєстрований за №3158.
Черкаською обласною прокуратурою під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, було встановлено, що рішення №198 у частині надання ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1000га по АДРЕСА_1 є підробним.
Досудовим розслідуванням достовірно було встановлено, що вищевказаній особі - ОСОБА_2 спірна земельна ділянка у власність у передбаченому законом порядку не передавалась, оскільки виконавчим комітетом Уманської міської ради відповідне рішення про надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 не приймалося.
За результатами проведеного обшуку в архіві виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.03.2019 було виявлено та вилучено рішення №198 від 09.06.1994 «Про передачу присадибних земельних ділянок у приватну власність громадянам міста», відповідно до якого інформації щодо вище вказаної земельної ділянки та громадянки ОСОБА_2 , якій би на праві власності передавалася б вказана земельна ділянка чи погоджувалася технічна документація із землеустрою немає.
На підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2021 у справі № 711/1017/21 було здійснено доступ до документів, що перебувають у володінні відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, за результатами якого було вилучено підроблене рішення №198 про надання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 1000 кв.м.
Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Уманської міської ради від 05.02.2016 в м. Умань змінено назви ряду вулиць в м. Умань Черкаської області, в тому числі, назву АДРЕСА_2, змінено на АДРЕСА_2 .
Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи документів від 07.08.2020 № 1/1359 під час дослідження заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.11.2017 встановлено, що вказані заяви заповнені іншими особами та підписи на них належать іншим особам.
В межах досудового розслідування була допитана ОСОБА_2 , яка пояснила, що до Уманської міської ради із заявою про отримання у приватну власність вищевказаної земельної ділянки вона ніколи не зверталася та не отримувала її. Також, вона не зверталася до державного реєстратора для здійснення реєстраційних дій щодо оформлення права власності на земельну ділянку. Підпис на заяві від її імені їй не належить.
Також, в якості свідка була допитана ОСОБА_3 , яка пояснила, що невідома їй жінка в кінці 2017 року запропонувала підзаробити кошти, підписавши деякі документи на купівлю, а потім продаж земельної ділянки, на що вона погодилася, отримавши за такі дії кошти в сумі 2000 грн. Ніякою земельною ділянкою вона не розпоряджалася.
Тому, з наведених обставин вбачається порушення права комунальної власності на землю.
Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.
Право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388).
З наведених вище обставин вбачається порушення права комунальної власності на землю, відновлення якого можливо шляхом витребування її з чужого незаконного володіння.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про витребування її з чужого незаконного володіння ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 18, 43, 49, 76-81, 82,84,89,128,141,258,259,263-265,268,280, ЦПК України, суд,
Позов задовольнити.
Копію рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко