Справа № 357/751/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Бутова Ю.В.,

за участю:

представник позивача адвокат Масловський І.А.;

відповідач ОСОБА_1 ;

представник відповідача адвокат Давигора С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини та оспорювання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив: 1) виключити відомості про батьківство громадянина України ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з актового запису № 2171 від 23.11.2012 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області внести зміни до актового запису № 2171 від 23.11.2012 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши відомості про батька; 3) під час попереднього судового засідання вирішити питання про призначення судової генетично-молекулярної експертизи генетичної ідентифікації відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказав, що не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі мав стосунки з відповідачем, яка згодом повідомила, що вагітна, планує народжувати і що позивач є батьком дитини. Позивач не заперечував проти її рішення, проте прийняти пропозицію жити разом не поспішав, сторони продовжували зустрічатись час від часу за місцем її проживання, іноді разом відпочивали. ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила хлопчика ОСОБА_5 . Позивач не заперечував, щоб його записали батьком дитини. 20.11.2015 року позивач подарував хлопчику земельну ділянку та нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Навесні 2016 року сторони разом з дитиною почали спільно проживати та позивач зареєстрував відповідачку з дитиною в будинку по АДРЕСА_1 . Після того, як відповідачка отримала реєстрацію, вона дуже змінилась та постійно вимагала грошей. В травні 2018 року сторони припинили стосунки. Вказує про погрози, яким не надавав значення, поки не дізнався про порушені відносно нього кримінальні справи за ініціативою відповідача. У грудні 2020 року позивач взяв зубну щітку дитини, разом зі своїми зразками відправив на генетично-молекулярне дослідження та згодом отримав результати аналізу ДНК на батьківство з 0% імовірності батьківства позивача стосовно ОСОБА_5 , тому звернувся до суду з даним позовом.

29.01.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

19.03.2021 року ухвалою судді прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження.

21.05.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов. В обґрунтування позову зазначено, що сторони почали спільно проживати з вересня 2009 року в орендованій квартирі як сім`я та незважаючи на відсутність реєстрації шлюбу мали взаємні права та обов`язки, які притаманні подружжю. З початку спільного проживання сторони підтримували один одного, піклувались, вели спільний бюджет, відпочивали та народили спільного сина. Позивач сам наполягав, щоб його зареєстрували батьком хлопчика, це відбулось без примусу та за взаємною згодою. Вказує про схожість батька з сином та тісні родинні стосунки відповідача з дітьми позивача від першого шлюбу. Вказує, що за час спільного проживання сторін відповідач не дозволяла собі стосунки з іншими чоловіками, а сумніви щодо кровного споріднення не дають підстав вважати зворотнє. Описані обставини в позові не відповідають дійсності та є надуманими. Вказує, що конфлікти між сторонами почали виникати лише у 2016 році і під час перебування чоловіка в стані сильного алкогольного сп`яніння. Залежність від алкоголю погіршувала його та спільне життя, тому кілька разів на рік позивач проходив лікування в ТОВ Наркологічний центр «Статус». Під час сп`яніння ОСОБА_2 застосовував до відповідача фізичну силу у вигляді тілесних ушкоджень, які стали підставою для звернення до правоохоронних органів, що спричинило погіршення між сторонами стосунків. Відповідачу невідомо, що могло зумовити подання даного позову, адже позивач виховував, любив та утримував ОСОБА_5 . Зазначила, що ДНК дослідження проведено з незрозумілим матеріалом. Просила відмовити у задоволенні позову.

28.05.2021 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо залучення їх до участі у справі, як позивачів та у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, витребувано від Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії документів, які були підставою складення актового запису про народження ОСОБА_4 , в тому числі заяви батька про визнання батьківства, зупинено провадження по справі до закінчення строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

05.07.2021 року надійшли витребувані документи.

31.08.2021 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині поновлення провадження у справі.

28.09.2021 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

19.11.2021 року на адресу суду надійшла копія витребуваної спадкової справи № 20/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67393693) після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

02.11.2021 року ухвалою суду на місці за клопотанням адвоката Масловоського І.А. та відсутністю заперечень відповідача ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості правонаступника померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3 , з урахуванням ч. 2 ст. 137 СК України.

29.11.2021 року ухвалою суду на місці задоволено клопотання адвоката Масловоського І.А. та залишено без розгляду його клопотання про вступ у справу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як правонаступників позивача, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позов підтримує, оскільки він подавався померлим ОСОБА_2 , тобто це була його воля. Відсутність кровної спорідненості підтверджується письмовим доказом - тестом ДНК, який є належним доказом та не оскаржувався відповідачем. Вказав, що не знає чи була дитина на дослідженні 12.12. За підписом ОСОБА_3 подано 16.08.2022 року через канцелярію суду письмовий виступ в дебатах з проханням задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та надала пояснення, зокрема зазначила, що у 2009 році вона розлучилась з колишнім чоловіком, оскільки шлюб був невдалим і вона більше не хотіла реєструвати шлюб, позивач розлучився з колишньою дружиною в 2013 році. Сторони проживали спільно з 2009 року, позивач забирав відповідача з пологового будинку. Марк з`явився на третьому році їх спільного життя з позивачем, дитина схожа за рисами на батька. У сторін виник спір з приводу поділу майна, однак вперше про тест ДНК почула в апеляційному суді у справі про домашнє насильство ОСОБА_8 . При дослідженні, ні особа ОСОБА_5 , ні особа ОСОБА_8 не встановлювались. Крім того тест містить застереження. Не розуміє чому була взята саме зубна щітка, адже позивач вільно спілкувався з дитиною і ніколи не казав про сумніви щодо батьківства. ОСОБА_8 ідеально відносився до дитини. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що дослідження (тест), у розумінні ЦПК України, не є належним доказом, вказала про заперечення відповідачем акта ДНК, оскільки невідомі обставини дослідження, сторони могли мати різні зубні щітки, а зубна щітка не свідчить про повне встановлення всіх обставин. Додатково зазначила, що з 2009 року сторони проживали спільно, як одна сім`я, батьки подали заяву про спільну дитину, а позов подав через вісім років. Вказує, що позивач та його адвокат на стадії підготовчого судового засідання не заявили клопотання про призначення експертизи по справі. В дебатах подала письмовий виступ та заявила про понесені стороною відповідача судові витрати. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься лист про розгляд справи без їх представника, згідно з чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позиці представників сторін та відповідача, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області серії НОМЕР_2 від 23.11.2012 року, актовий запис № 2171.

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0 від 19.06.2021 року, реєстрація актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснена 23.11.2012 року реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Подоляко В.В., місце народження: Україна, м. Київ, зареєстровано в реєстрі 23.11.2012 року за № 5, актовий запис № 2171. Відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про матір ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В матеріалах справи міститься копія актового запису № 2171 від 23.11.2012 року, з якого вбачається, що підставою для здійснення запису відомостей про батька стала заява матері та батька дитини про визнання батьківства від 23.11.2012 року.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано дослідження № 28922, проведене 24.12.2020 року Медико-генетичним центром «Мама Папа» щодо можливості батьківства.

Відповідно до вказаних результатів дослідження вбачається, що дослідженню підлягав матеріал: букальний епітелій, відібраний 18.12.2020 року у ОСОБА_2 та зубна щітка, відібрана 12.12.2020 року у ОСОБА_4 , згідно результату: ймовірність батьківства 0%, передбачуваний батько виключається як біологічний батько тестованої дитини.

Вказаний документ містить застереження: оскільки відбір матеріалу відбувся без дотримання процедури ідентифікації особистостей, даний документ видається виключно для особистого користування і може не мати сили в суді, але може бути підставою для подання позову до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії НОМЕР_3 від 24.03.2021 року, актовий запис № 813.

В матеріалах справи містяться спільні фотокопії сторін з дитиною та без неї, а також з іншими особами на 47 аркушах.

Відповідно до копії спадкової справи № 20/2021, заведеної приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 , а також ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 . ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 . ОСОБА_7 подала заяву про прийняття спадщини, яку згодом відкликала та відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 .

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини.

Таким чином, реєстрація народження ОСОБА_4 здійснена органом реєстрації актів цивільного стану в порядку визначеному статтею 125 СК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення запису про нього як батька з актового запису про її народження.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною.

Згідно з ч. 2 ст. 137 СК України, якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред`явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини, позовну заяву можуть підтримати в суді його спадкоємці.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження відсутності кровного споріднення між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , останнім надано дослідження № 28922, відповідно до якого ймовірність батьківства складає 0%.

Відповідно до частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 102 ЦПК України).

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством (ч. 6 ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

З наданого позивачем результату дослідження вбачається, що він не відповідає вказаним нормам ЦПК України, оскільки у ньому не зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові.

Крім цього відсутні підтвердження, що досліджувана щітка належала саме ОСОБА_4 , а також є незрозумілим, чому матеріал, який підлягав дослідженню відібраний у ОСОБА_2 18.12.2020 року, а зубна щітка відібрана у дитини 12.12.2020 року.

Сам же результат дослідження містить застереження, що відбір матеріалу відбувся без дотримання процедури ідентифікації особистостей, даний документ видано виключно для особистого користування і може не мати сили в суді.

Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, наявний в матеріалах справи результат дослідження (копія) № 28922 є недопустимим доказом та не береться судом до уваги на підтвердження відсутності кровного споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Під час розгляду даної справи, незважаючи на заперечення відповідача та її адвоката відносно вказаного результату дослідження, а також прохання у позовній заяві самого ОСОБА_2 про призначення у справі генетичної експертизи, в судовому засіданні ні правонаступник позивача (особа, що підтримує позов після смерті позивача), ні його адвокат, на всій стадії судового розгляду, з клопотанням про проведення експертизи до суду не звертались. В судовому засіданні 17.08.2022 року представник позивача не заперечував щодо завершення розгляду справи, виступив в судових дебатах.

Положення ч. 2 ст. 137 СК України також не виключають обов`язку особи, що підтримує позов померлого, належними та допустимими доказами довести відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною.

Слід зазначити, наявність стосунків між ОСОБА_2 та відповідачем протягом тривалого періоду підтвердили обидві сторони, за життя ОСОБА_2 особисто звертався до органів РАГС із заявою про реєстрацію народження сина, приймав участь у вихованні дитини та подарував хлопчику нерухомість.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 2, 4 ст. 12 ЦПК України).

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про недоведеність вимог позову, тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-84, 89, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.08.2022 року.

СуддяА. Ю. Цуранов