1Справа № 335/3121/22 2/335/1937/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді: Апаллонової Ю.В., позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хакаська,7» про визнання права користування жилим приміщенням та визнання наймачем,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хакаська,7» про визнання права користування жилим приміщенням та визнання наймачем.

31.08.2022 року представником позивача до суду подано уточнену позовну заяву до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Під час судового засідання з урахуванням змісту вимог в уточненій позовній заяві судом на обговорення учасників справи поставлено питання щодо передання зазначеної справи на розгляд іншого суду за підсудністю.

Представник позивача пояснив, що дійсно житлове приміщення розташовано у Дніпровському районі м.Запоріжжя, однак відповідачем у позові була зазначена Запорізька міська рада, а тому вважає, що справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя, при цьому вважає, що у справі також слід залучити відповідачем районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району, про що буде надано письмове клопотання.

Позивач та треті особи, погодилися із думкою представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Вирішуючи вказане питання, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України). Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України).

Так, Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 у справі № 61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Відтак, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Крім того, у своїй постанові від 16.02.2021 (справа 911/2390/18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

За наведених обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Оскільки предметом спору, є визнання за позивачем права користування житловим приміщеннях: кімнатою площею 12.8 кв.м. у квартирі за адресоюм: АДРЕСА_1 , яка територіально розташована у Дніпровському районі м.Запоріжжя, суд вважає, що цивільну справу повинно бути передано на розгляд до Ленінського районного суду м.Запоріжжя, як до належного суду встановленого законом, відповідно до вимог п. 1. ч. 1ст. 31 ЦПК України.

Беручи до уваги вищезазначене, справа Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя не підсудна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя, а тому підлягає направленню за підсудністю до Ленінського районного суду м.Запоріжжя.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 30, 31, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хакаська,7» про визнання права користування жилим приміщенням та визнання наймачем,передати за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05.09.2022 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова