ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року

справа № 703/258/20
провадження № 22-ц/821/647/22
категорія 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Весеньова Євгена Володимировича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у складі головуючої судді Ігнатенко Т. В., повний текст рішення складено 07 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

23 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом вищезазначеного змісту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на перехресті вулиць Пастерівська та Благовісна в м. Черкаси 06 лютого 2018 року близько 12 години 40 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою та допустив зіткнення з автомобілем «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач.

Внаслідок зіткнення автомобілю «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить позивачу, завдані значні механічні ушкодження. За вказаним фактом слідчим відділом Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000915 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого порушив вимоги п. 2.3 «б» ПДР України. Постановою слідчого від 23 листопада 2018 року вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Разом з тим, з кримінального провадження виділені матеріали, що стосуються вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За результатами розгляду вказаних матеріалів поліцейським Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Пишним Є. В. 24 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрите у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Позивач вважає, що недотримання ОСОБА_3 вимог ПДР України знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, в результаті якої належний позивачу автомобіль отримав значні механічні пошкодження і йому завдано матеріальної шкоди. На час подання позовної заяви матеріальні збитки, завдані позивачу, як власнику автомобіля, не відшкодовані. Як відомо позивачу, відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди, застрахована не була.

Сума матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди оцінюється позивачем у розмірі 121 000 грн 00 коп. Крім того, позивачу, внаслідок дій ОСОБА_3 , завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: через дорожньо-транспортну пригоду у нього виникає страх перебування у транспортних засобах, при цьому на даний час він взагалі позбавлений можливості керувати належним йому транспортним засобом через значні пошкодження. Саме через неможливість використовувати власний автомобіль для сімейних потреб, порушені нормальні життєві зв`язки позивача. Сума моральної шкоди оцінюється позивачем у 24 000 грн 00 коп.

За викладених обставин позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в 121 000 грн 00 коп., та моральну шкоду в сумі 24 000 грн 00 коп., а також понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2021 року відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП.

Призначено підготовче судове засідання по справі на 16 год 00 хв. 10 лютого 2021 року в приміщення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Залучено до участі в справі ОСОБА_1 як правонаступника позивача ОСОБА_2 .

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 121 000 грн 00 коп., витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи у сумі 4 461 грн 86 коп. та судові витрати по оплаті судового збору за подання позову у сумі 1 210 грн 00 коп., а всього - 126 671 грн 86 коп.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, - закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у сумі 121 000 грн 00 коп., заподіяної внаслідок ДТП, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності мало місце не у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, що не є підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

В процесі розгляду справи презумпція вини заподіювача не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

В частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 24 000 грн 00 коп., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, провадження підлягає закриттю, оскільки відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, є такими, що випливають з правовідносин, які нерозривно пов`язані з особою, якій така шкода завдана, в зв`язку з чим, в силу ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не допускають правонаступництва.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 15 березня 2022 року, представник ОСОБА_3 - адвокат Весеньов Є. В., посилаючись на необґрунтованість судового рішення, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів використаних судом першої інстанції, просив скасувати рішення місцевого суду та постановити нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Стягнути витрати на правничу допомогу понесені скаржником в розмірі 12 000 грн 00 коп. з ОСОБА_1 на користь скаржника ОСОБА_4 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи скарги зводяться до того, що вина скаржника у ДТП не встановлена, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, тому причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданою позивачу шкодою, відсутній. Лише обвинувальний вирок суду за результатами розгляду кримінального провадження чи рішення суду, за результатами адміністративного розгляду справи, в силу приписів ст. 78 ЦПК України - можуть бути доказом вини скаржника у ДТП, що мало місце 06 лютого 2018 року. Недоведеність події та вини особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Постанова слідчого СВ Черкаського ВП УГУНП в Черкаській області Рудь С. С. від 23 листопада 2018 року, про закриття кримінального провадження не є доказом, чи преюдиційним рішенням на підставі якого суд може дійти висновку про вину ОСОБА_3 , оскільки дана постанова не є обвинувальним вироком суду.

Водночас преюдиційним рішенням, постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2019 року (справа № 703/122/19), на яку посилається місцевий суд у спірному рішенні, судом не встановлено вини ОСОБА_3 . Таким чином, зміст оскаржуваної ухвали не містить жодного факту чи доказу який би досліджував суд і який би містив інформацію з якого вбачалася доведеність вина ОСОБА_3 .

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 березня 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ВРЕР м. Луганська 06 серпня 2013 року, власником автомобіля «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 11).

Згідно копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області 11 червня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Черкаси, про що 11 червня 2020 року складено відповідний актовий запис № 90 (т. 1 а. с. 96).

Як вбачається з копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори 08 грудня 2020 року, на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1966 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 . Спадщина, на яку видано це Свідоцтво, складається з: автомобіля марки «Mersedes-Benz», модель - «Vito 109СDI», випуску 2006 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрованого у ВРЕР м. Луганськ 06 серпня 2013 року, який належав померлій особі на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серії НОМЕР_3 , виданого ВРЕР м. Луганськ 06 серпня 2013 року. Свідоцтво необхідно зареєструвати у відповідному сервісному центрі МВС України (т. 1 а. с. 111).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 лютого 2018 року, відомості до вказаного реєстру внесені 07 лютого 2018 року за №0000915 з фабулою: «06 лютого 2018 року близько 12 години 40 хвилин на перехресті вулиці Пастерівська та вулиці Благовісна, поблизу будинку №339 відбулося зіткнення автомобіля «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 . Внаслідок ДТП водій автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до 3 Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги. Ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень встановлюється» - правова кваліфікація ч.1 ст.286 КК України (т. 1 а. с. 13).

З протоколу огляду місця події складеного 06 лютого 2018 року слідчим Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Рудь С. С., в період часу з 13 год. 10 хв. по 14 год. 50 хв. вбачається, що проведено огляд місця події, а саме - перехрестя вулиці Пастерівська та вулиці Благовісна поблизу будинку № 339 в м. Черкаси.

Слідчим на місці події виявлені автомобілі «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з механічними пошкодженням, зокрема, на автомобілі «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , виявлені наступні пошкодження: передній бампер, капот, ліва передня фара, ліве переднє крило (т. 1 а. с.14-26).

Постановою слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Рудь С. С. від 23 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження, за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000915 від 07 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вирішено, зокрема: кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000915 від 07 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення; виділити з кримінального провадження матеріали, які стосуються вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та направити виділені матеріали на адресу Управління патрульної поліції у м. Черкасах Департаменту патрульної поліції для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

З наведеної постанови вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06 лютого 2018 року близько 12 години 40 хвилин на перехресті вулиці Пастерівська та вулиці Благовісна, поблизу будинку № 339, відбулося зіткнення автомобіля «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внаслідок ДТП водій автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до 3 Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги. Водій ОСОБА_3 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого порушив вимоги п.2.3 «б» ПДР України.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що в ході розслідування не було встановлено достатньо доказів того, що в даних діях наявний склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку з чим дане кримінальне провадження підлягає закриттю. Однак, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 124 КУпАП (т. 1 а. с. 27-29).

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2019 року, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення № 703/122/19, 3/703/145/19, вирішено провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення

У вказаній постанові зазначено, що відповідно до протоколу серії ОБ № 050041 від 24 листопада 2018 року, складеного поліцейським Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Пишним Є. В., 06 лютого 2018 року близько 12 години 40 хвилин в м. Черкаси по вул. Благовісній, ОСОБА_3 керував автомобілем «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, в результаті чого на перехресті вулиць Благовісна-Пастерівська сталося зіткнення з автомобілем «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та під час зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Зазначена постанова ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не оскаржувалася та вступила в законну силу 22 січня 2019 року (т. 1 а. с. 30).

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2021 року у даній цивільній справі, за клопотанням представника позивача, призначено авто товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, та на вирішення експертів, з врахуванням ухвали суду від 11 червня 2021 про уточнення поставлених на вирішення експертів питань, поставлено наступне питання: «Яка вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля «Mersedes» модель «Vito», реєстраційний № НОМЕР_2 , пов`язаного з відновлювальним ремонтом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06 лютого 2018 року, на час проведення експертизи?». В розпорядження експертів надано матеріали даної цивільної справи та зобов`язано ОСОБА_1 надати в розпорядження експертів вказаний автомобіль (т. 1 а. с.132-133, 170).

Відповідно до висновку експерта №293/21-23 від 16 червня 2021 року за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи по цивільній справі №703/258/20, вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля «Mersedes» модель «Vito 109CDI», реєстраційний номер № НОМЕР_2 , пов`язаного з відновлювальним ремонтом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06 лютого 2018 року складає 183 203 грн 00 коп. (а. с.173-197).

В протоколі огляду транспортного засобу від 14 травня 2021 року наявний друкований текст: «Протокол огляду складено на підставі зовнішнього огляду. З протоколом ознайомлений, пошкодження записані правильно», під яким учасники даного огляду, зокрема, відповідач ОСОБА_3 та його представник поставили свої підписи, при цьому, жодного зауваження щодо огляду ними не зазначено (т. 1 а. с. 185).

Даних про страхування цивільно-правовової відповідальність водія автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_3 станом на 06 лютого 2018 року, а саме день дорожньо-транспортної пригоди, матеріали справи не містять.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в цілому відповідає.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом даного позову є відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відповідачем - як володільцем транспортного засобу використання якого створює підвищену небезпеку.

В позові поданому ОСОБА_2 23 січня 2020 року, останній, посилаючись на недотримання ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинно наслідковому зв`язку із ДТП, в результаті якої належний ОСОБА_2 автомобіль отримав механічні пошкодження, просив стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, обґрунтовуючи заявлені вимоги належними доказами.

Згідно копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Виконавчим комітетом Червонослобідськї сільської ради Черкаського району Черкаської області 11 червня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Черкаси, про що 11 червня 2020 року складено відповідний актовий запис № 90.

У відповідності до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори 08 грудня 2020 року, на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1966 року народження є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це Свідоцтво, складається з: автомобіля марки «Mersedes-Benz», модель - «Vito 109СDI», випуску 2006 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрованого у ВРЕР м. Луганськ 06 серпня 2013 року, який належав померлій особі на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серії НОМЕР_3 , виданого ВРЕР м. Луганськ 06 серпня 2013 року.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2021 року, зокрема, залучено до участі в справі ОСОБА_1 як правонаступника позивача ОСОБА_2 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі, розмір якої визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Аргументи апеляційної скарги в цілому стосуються оскарження рішення в частині якою позовні вимоги були задоволені, тобто в частині стягнення на користь ОСОБА_1 , як правонаступниці первісного позивача якому була завдана шкода, матеріальної шкоди.

В результаті проведення авто товарознавчої експертизи по цивільній справі №703/258/20, на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2021 року вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля «Mersedes» модель «Vito 109 CDI», реєстраційний номер № НОМЕР_2 , пов`язаного з відновлювальним ремонтом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06 лютого 2018 року склала 183 203 грн 00 коп.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем було заявлено про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 121 000 грн 00 коп.

Аналізуючи мотивацію апеляційної скарги колегія суддів констатує, що основним її аргументом є посилання скаржника на недоведеність його вини у скоєнні ДТП в наслідок якої було завдано пошкодження транспортному засобу позивача. Аналогічні мотиви були наведені стороною відповідача ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву та проаналізовані місцевим судом з наданням відповідної оцінки та висновків з якими в цілому погоджується судова колегія Черкаського апеляційного суду.

Водночас суд апеляційної інстанції визнає повністю неспроможними наведені аргументи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Так, постановою слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Рудь С. С. від 23 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження, за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000915 від 07 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлено, що 06 лютого 2018 року близько 12 години 40 хвилин в м. Черкаси на перехресті вулиці Пастерівська та вулиці Благовісна, поблизу будинку № 339, відбулося зіткнення автомобіля «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП водій автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до 3 Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги. Водій ОСОБА_3 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого порушив вимоги п. 2.3 «б» ПДР України.

В ході розслідування не було встановлено достатньо доказів того, що в даних діях наявний склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку з чим дане кримінальне провадження підлягає закриттю. Однак, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 124 КУпАП.

Вказана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не скасована та є чинною до даного часу.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальна відповідальність за вказаною частиною статті настає у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2019 року, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення №703/122/19, 3/703/145/19, вирішено провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 221 та ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Застосування положень ст. 38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, оскільки у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В контексті наведеного судова колегія зазначає у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 24 листопада 2021 року в справі № 479/392/20 зазначено про те, що тлумачення ст. 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Норми статей 1166, 1188 ЦК України передбачають презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Закон не покладає на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Такі ж висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18).

Посилання скаржника викладені в апеляційній скарзі на те, що постановою Черкаського апеляційного суду вже надавалась оцінка повноті та законності постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2019 року (справа №703/122/19) також не заслуговує на увагу, оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_2 - позивача у даній справі, постановою Черкаського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року (оприлюдненою в Єдиному державному реєстрі судових рішень) оскаржувана постанова була залишена без змін. Таким чином наведені в скарзі посилання не спростовують приведені вище висновки.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, зокрема в частині, що стосується стягнення матеріальної шкоди, яка є предметом даного апеляційного провадження, у зв`язку з чим, на підставі положень ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Весеньова Євгена Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 19 квітня 2022 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді : В. Г. Бородійчук

Л. В. Нерушак