Справа № 462/5276/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/2799/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представників сторін (представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» - Перунова В.В., представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Ліуша А.І. від 12 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 червня 2020 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» /місто Львів, вулиця Д.Апостола, 1, / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 / 376450 /триста сімдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят/ гривень 00 копійок невиплаченої заробітної плати та інфляційних втрат, 1000 /одну тисячу/ гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» /місто Львів, вулиця Д.Апостола, 1, / у дохід держави 3765 /три тисячі сімсот шістдесят п`ять/ гривень 50 копійок судового збору.

Вказане рішення оскаржило ЛМКП «Львівтеплоенерго».

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково, у розмірі 10 788 (десять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 14 (чотирнадцять) коп.; судові витрати покласти на Позивача.

Вказують, що не погоджуються з вказаним рішення і вважають його прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначають, що із аналізу мотивів можна дійти висновку, що Позивач не погоджується із нарахуванням заробітної плати за період з січня 2010 року по травень 2014 року у зв`язку із неврахуванням коефіцієнтів співвідношень 1,2*1,62*2,77, а із травня 2014 по березень 2018 у зв`язку із встановленням мінімальної заробітної плати нижчої за 1218 грн. Проте, до листопада 2012 року коефіцієнт Z (як показує Позивач - 1,62) не застосовувався у зв`язку із тим, що формула розрахунку заробітної плати по такому коефіцієнту була затверджена в жовтні 2012 Територіальною угодою на 2012-2014 року. Тобто, вимоги про стягнення заробітної плати до 01.11.2012 задоволенню не підлягають. Звертають увагу, що із липня 2015 року Відповідачем встановлено мінімальну заробітну плату у сумі 1218 грн. Заборгованість за період травень 2014 року по серпень 2015 року у зв`язку із нарахуванням мінімальної заробітної плати у сумі меншій ніж 1218 грн. становить 10 788, 14 грн. відповідачем разом з поясненнями було подано розрахунок від 14.02.2020 року у якому були проведені вірні розрахунки заборгованості. Проте, судом першої інстанції вони не були взяті до уваги зважаючи на те, що Відповідачем попередньо подавався розрахунок. Таким чином, розрахунок заборгованості недоплаченої заробітної плати, який був поданий Позивачем є невірним і суд помилково керувався ним при винесенні рішення. Також, зазначають, що суд першої інстанції задовольнив вимоги Позивача про стягнення інфляційних втрат не врахувавши, що положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до трудових правовідносин, а розрахунок інфляційних втрат є невірним. Крім того, вказують, що позивачем не обгрунтовано та не надано доказів понесення ним моральних чи фізичних страждань тому позовні вимоги у цій частині є також безпідставними.

В судове засідання позивач не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що інтереси позивача в судовому засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, представника позивача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заперечення на позовну заяву, апеляційної скарги, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 96,97, 115 КЗпП України, ст. 3, ч.3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці», ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, та задовольняючи позов, виходив з того, що позивач ОСОБА_1 з 14 листопада 2008 року працював у ЛМКП «Львівтеплоенерго» на посаді начальника зміни Теплоелектроцентраль №1 та звільнений 31 березня 2018 року. Суд встановив, що наказами ЛМКП «Львівтеплоенерго» №186 від 21 липня 2010 року, №150 від 23 квітня 2012 року, №170 від 29 квітня 2013 року, №176 від 30 квітня 2014 року, №264 від 27 червня 2014 року відповідач встановлював мінімальні тарифні ставки робітника першого розряду, на основі яких проводив розрахунок і виплату заробітної плати, однак, визначена відповідачем заробітна плата не відповідала Закону України «Про державний бюджет України». Додатком №1 до Тарифної частини Регіональної угоди на 2010-2011 роки встановлено коефіцієнт співвідношень тарифної ставки робітника І розряду за підгалузями та видами робіт до встановленого галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника І розряду. Для робітників, зайнятих на роботах по експлуатації устаткування ТЕЦ, даний коефіцієнт становить 1,62. Крім того, коефіцієнт співвідношень розмірів місячних посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців до встановленої Галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника І розряду основного виробництва згідно з колективними договорами ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки, 2012-2014 роки становить 2,77. Внаслідок наведеного, суд зазначив, що відповідачем всупереч положенням законодавства самостійно встановлювався розмір мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду з суттєвим заниженням розміру мінімальної заробітної плати, що призвело до невірного нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 заробітної плати у період з 01 січня 2010 року по 31 березня 2018 року не в повному розмірі, а відтак, суд вважав, що з ЛМКП «Львівтеплоенерго» слід стягнути на користь позивача 376 450,00 грн. недорахованої заробітної плати та інфляційних втрат. Заперечення представників відповідача щодо невірного розрахування суми недоплаченої заробітної плати суд до уваги не брав, оскільки представники відповідача подали до суду два розрахунки, які різняться між собою та кожен із них наполягав на тому, що кожен із таких є вірним, а також представники відповідача зобов`язались подати спільний розрахунок, однак такий не подали, а відтак суд позбавлений можливості з`ясувати думку ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо розрахунку заборгованості недорахованої заробітної плати та інфляційних втрат ОСОБА_1 . Що стосується завдання позивачу моральної шкоди відповідачем, то суд вважав, що позивачу, внаслідок незаконних дій відповідача, завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях позивача через порушення його трудових прав, ненастанні бажаних для нього наслідків, зокрема, у виді належної виплати йому заробітної плати, а тому дану позовну вимогу щодо стягнення з відповідача моральної шкоди слід задовольнити у розмірі 1000,00 грн., так як завдана відповідачем моральна шкода за характером та тривалістю, на переконання суду, відповідає такому розміру. Крім того, суд вважав, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 3764,50 грн. судового збору. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли ствердження у судовому засіданні, а тому позов слід задовольнити повністю.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, однак зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; частина обставин, які суд вважав встановленими не відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

19.08.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ЛМКП «Львівтеплоенерго», у якому з врахуванням уточнень, просив:

- стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 заборгованість з ненарахованої та невиплаченої заробітної плати, а також інфляційні втрати в розмірі 376 450 грн., а також моральну шкоду в розмірі 1 000, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що він з 14 листопада 2008 року працював у ЛМКП «Львівтеплоенерго» до 31 березня 2018 року. Починаючи із січня 2010 року відповідач порушував законодавство про працю, що призвело до недорахування та недоплати за вищевказаний період належної йому заробітної плати, оскільки при розрахунку його посадового окладу за вказаний період відповідач суттєво занижував розмір мінімальної тарифної ставки, що є порушенням положень регіональних угод. Також, відповідачем при розрахунку заробітної плати бралися до уваги неправильні розміри мінімальної заробітної плати, а також не враховувалися всі необхідні для розрахунку складові.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 14 листопада 2008 року працював у ЛМКП «Львівтеплоенерго» на посаді начальника зміни Теплоелектроцентраль №1 та звільнений 31 березня 2018 року.

Наказами ЛМКП «Львівтеплоенерго» №186 від 21 липня 2010 року, №150 від 23 квітня 2012 року, №170 від 29 квітня 2013 року, №176 від 30 квітня 2014 року, №264 від 27 червня 2014 року відповідач встановлював мінімальні тарифні ставки робітника першого розряду, на основі яких проводив розрахунок і виплату заробітної плати, однак, визначена відповідачем заробітна плата не відповідала Закону України «Про державний бюджет України».

Додатком №1 до Тарифної частини Регіональної угоди на 2010-2011 роки встановлено коефіцієнт співвідношень тарифної ставки робітника І розряду за підгалузями та видами робіт до встановленого галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника І розряду. Для робітників, зайнятих на роботах по експлуатації устаткування ТЕЦ, даний коефіцієнт становить 1,62.

Крім того, коефіцієнт співвідношень розмірів місячних посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців до встановленої Галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника І розряду основного виробництва згідно з колективними договорами ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки, 2012-2014 роки становить 2,77.

Також, вказані коефіцієнти були передбачені Територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, об`єднаннями роботодавців та профспілковими об`єднаннями Львівської області на 2012-2014 року, Територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, Львівським обласним об`єднанням організацій роботодавців та профспілковими об`єднаннями Львівської області на 2015-2017 року та Територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, Львівським обласним об`єднанням організацій роботодавців та профспілковими об`єднаннями Львівської області на 2018-2020 року (Т.1 а.с. 160, Т.2 18, 35).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно із статтею 96 КЗпП України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).

Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) проводиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

Згідно із статтею 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, нагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюється власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про оплату праці» тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

У статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

Законом України «Про колективні договори і угоди» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) також передбачено, що умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод (частина друга статті 5), а галузева (міжгалузева) угода не може погіршувати становище працівників порівняно з генеральною угодою (частина третя статті 8).

Згідно із абзацами 4, 5 частини першої статті 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється, зокрема, на підставі галузевих (міжгалузевих), територіальних угод та колективних договорів.

Відповідно до частини першої статті 14 цього Закону договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.

Отже, встановлені галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами умови оплати праці є гарантіями для працівників в сфері оплати праці й безпосереднє застосування таких умов є обов`язковим для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії угоди.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

5 квітня 2012 року конференцією трудового колективу ЛМКП «Львівтеплоенерго» прийнято колективний договір на 2012 2013 роки, пунктом 16.2 якого передбачено, що розміри тарифних ставок і схеми посадових окладів працівників встановлюються з урахуванням мінімальних гарантій, визначених галузевою (регіональною) угодою (додатки № 3).

У жовтні 2012 року укладено Територіальну угоду між Львівською обласною державною адміністрацією, об`єднаннями роботодавців та профспілковими об`єднаннями Львівської області на 2012-2014 роки.

Так, в Територіальній угоді (у Додатках 1, 6 до тарифної частини угоди) сторонами визначена формула розрахунку місячної тарифної ставки робітника І розряду за підгалузями та видами робіт, та формула розрахунку місячного посадового окладу керівників, професіоналів, фахівців, за умовами яких місячна тарифна ставка розраховувалась, як мінімальна заробітна плата помножена на 1,2 і на Z (коефіцієнт співвідношення по підгалузям та за видами робіт), а місячний посадовий оклад, розраховувався за такою формулою: мінімальна заробітна плата помножена на 1,2, на Z (коефіцієнт співвідношення по підгалузям та за видами робіт) і на Х (коефіцієнт співвідношення по професії, посаді).

Зважаючи на те, що лише умовами Територіальної угоди передбачено відповідні формули розрахунку тарифної ставки (посадового окладу), в той час, як інші нормативні акти локального характеру (регіональна угода, галузева угода, колективний договір) такої формули не містили, а відповідач при нарахуванні заробітної плати позивача цієї формули розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) для нього як начальника зміни на підприємстві не врахував, а проводив розрахунок мінімальної тарифної ставки без застосування коефіцієнту співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду за підгалузями та видами робіт до встановленого Територіальною угодою розміру мінімальної тарифної ставки для такого робітника, відтак колегія суддів вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути недонараховану (невиплачену) заробітну плату за період дії Територіальної угоди (01 листопада 2012 року) по день звільнення позивача з роботи та компенсацію у зв`язку з порушенням строків виплати частини доходів.

Вказане, також, відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 05 квітня 2021 року №462/1210/18 та від 15 листопада 2018 року №463/6493/15-ц.

Однак, суд апеляційної інстанції не бере до уваги розрахунки позивача та відповідача, оскільки у таких містяться арифметичні помилки, не вірно вказані мінімальні заробітні плати, не вірно зазначено інші складові розрахунку.

Однак, суд враховує при здійсненні свого розрахунку дані з розрахунків сторін про норму часу в місяць для розрахунку нічних, фактично відпрацьовані позивачем години в нічний час та заробітну плату, яка фактично була виплачена позивачу у спірний період.

місяцьнорма (дні)фактично відпрацьовані днімін. заробітна плата згідно ЗУ "Про державний бюджет"коефіцієнт генеральної галузевої угодикоефіцієнт за підгалузями та видами робіткоефіцієнт посадових окладів згідно колективного договорупосадовий оклад (графи 3, 4, 5, 6, 7)норма часу в місяць для розрахунку за нічні (год.)Розрахункова величина з врахуванням 40% надбавки за нічніфактично відпрацьовано в нічний час (год.)надбавка за нічні
Лис.1,21,622,774631174 40425,84
Гру.1,21,622,775452,19171 56714,21
Січ.1,21,622,776176,46168 56823,53
Лют.1,21,622,776176,46160 56864,7
Бер.1,21,622,775249,9915913,2142554,72
Кві.1,21,622,776176,4617514,1254762,35
Тра.,21,622,772745,091437,67924184,29
Чер.1,21,622,773900,9215110,3332330,67
Лип.1,21,622,774296,671849,34140373,62
Сер.1,21,622,776176,4616714,7954798,87
Вер.1,21,622,776176,4616814,7156823,53
Жов.1,21,622,776176,4618413,4364859,33
Лис.1,21,622,776176,4616814,7150735,29
Гру.1,21,622,776558,7817514,9946689,61
Січ.1,21,622,776558,7816715,7132502,71
Лют.1,21,622,776558,7816016,440655,88
Бер.1,21,622,776558,7815916,532528
Кві.1,21,622,776558,7816715,7140628,39
Тра.1,21,622,776558,7815117,3732555,98
Чер.1,21,622,776558,7815117,3742729,72
Лип.1,21,622,776558,7818414,2670998,08
Сер.1,21,622,774919,0916012,340491,91
Вер.1,21,622,772981,271766,77632216,82
Жов.1,21,622,776273,6218413,6458791,02
Лис.1,21,622,776558,7816016,454885,44
Гру.1,21,622,776558,7818314,3424344,07
Січ.,21,622,772295,571506,1221061,215
Лют.1,21,622,775574,9716013,9452724,75
Бер.1,21,622,776558,7816815,6254843,27
Кві.1,21,622,776558,7816715,7148754,06
Тра.1,21,622,776558,7814318,3550917,31
Чер.1,21,622,776558,7816016,440655,88
Лип.1,21,622,774847,818410,5432337,24
Сер.1,21,622,776558,7816016,4641049,4
Вер.1,21,622,775059,3417611,545517,43
Жов.1,21,622,776006,9616714,3948690,62
Лис.1,21,622,777420,3616817,6756989,38
Гру.1,21,622,777420,3618316,22641038
Січ.1,21,622,777420,3615119,66621218,7
Лют.1,21,622,777420,3616817,6750883,38
Бер.1,21,622,777420,3617516,96701187,3
Кві.1,21,622,777420,3616817,6756989,38
Тра.,21,622,773698,561529,73316155,73
Чер.1,21,622,777808,0815220,55561150,7
Лип.1,21,622,775678,617512,9834441,31
Сер.1,21,622,777808,0817517,85621106,5
Вер.1,21,622,777808,0817617,7540709,83
Жов.1,21,622,774294,4415910,824259,29
Лис.1,21,622,777808,0817617,7556993,76
Гру.1,21,622,778615,8117619,5832626,6
Січ.1,21,622,774307,915910,8432346,8
Лют.1,21,622,778615,8116021,5442904,66
Бер.1,21,622,778615,8117519,69621221
Кві.1,21,622,778615,8115222,67561269,7
Тра.1,21,622,779068,1415922,818182,5
Чер.1,21,622,776347,715915,9726415,2
Лип.1,21,622,775613,6116813,3746614,82
Сер.1,21,622,779068,1416721,72881911,4
Вер.1,21,622,779068,1416821,59541165,9
Жов.1,21,622,779068,1417520,7348994,9
Лис.1,21,622,779068,1417620,61581195,3
Гру.1,21,622,779488,1616023,72621470,7
Січ.1,21,622,779488,1616822,59641445,8
Лют.1,21,622,779488,1616023,72561328,3
Бер.1,21,622,779488,1616622,86641463,2

місяцьнадбавка за високі досягнення в праці надбавка за шкідливі умовипосадовий оклад із надбавкамизарплата, що була виплачена по фактурізниця між виплаченою і тою, що мала бути нарахованаіндекс інфляції
Лис.121389,3370,486816,,6199,90,999
Гру.121635,66436,188238,,23100,21,002
Січ.131852,94494,129347,,04100,21,002
Лют.131852,94494,129388,,2299,90,999
Бер.799,751542645,71001
Кві.131852,94494,129285,,861001
Тра.13823,528219,613972,,51100,11,001
Чер.131170,28312,075713,,941001
Лип.131289343,736303,,0299,90,999
Сер.131852,94494,129322,,3899,30,993
Вер.131852,94494,129347,,041001
Жов.131852,94494,129382,,84100,41,004
Лис.131852,94494,129258,868742384,8100,21,002
Гру.131967,64524,79740,,73100,51,005
Січ.141967,64524,79553,,83100,21,002
Лют.141967,64524,937100,61,006
Бер.141967,64524,79579,,12102,21,022
Кві.141967,64524,79679,,51103,31,033
Тра.141967,64524,79607,167032904,1103,81,038
Чер.141967,64524,79780,,841011,01
Лип.141967,64524,710049,274522597,2100,41,004
Сер.141475,73393,537280,,25100,81,008
Вер.14894,38238,54330,,97102,91,029
Жов.141882,09501,899448,,62102,41,024
Лис.141967,64524,79936,,56101,91,019
Гру.141967,64524,79395,,191031,03
Січ.15688,672183,653229,112583646,108103,11,031
Лют.151672,494468418,267541664,2105,31,053
Бер.151967,64524,79894,,39110,81,108
Кві.151967,64524,79805,,191141,14
Тра.151967,64524,79968,,43102,21,022
Чер.151967,64524,724100,41,004
Лип.151454,34387,827027,248142213,2990,99
Сер.151967,64524,710100,576782422,5399,20,992
Вер.151517,8404,757499,,32102,31,023
Жов.151802,09480,568980,,2398,70,987
Лис.152226,11593,6311229,510714515,4851021,02
Гру.152226,11593,6311278,110453825,143100,71,007
Січ.162226,11593,6311458,892582200,81100,91,009
Лют.162226,11593,6311123,581242999,4899,60,996
Бер.162226,11593,6311427,486142813,361011,01
Кві.162226,11593,6311229,581413088,49103,51,035
Тра.161109,57295,885259,,74100,11,001
Чер.162342,42468,4811769,679733796,6599,80,998
Лип.161703,58340,728164,,2199,90,999
Сер.162342,42468,4811725,579363789,599,70,997
Вер.162342,42468,4811328,876013727,81101,81,018
Жов.161288,33257,676099,,73102,81,028
Лис.162342,42468,4811612,778413771,74101,81,018
Гру.162584,74516,9512344,185823762,1100,91,009
Січ.171292,37258,476205,,55101,11,011
Лют.172584,74516,9512622,284874135,161011,01
Бер.172584,74516,9512938,593053633,48101,81,018
Кві.172584,74516,9512987,,2100,91,009
Тра.172720,44544,0912515,292533262,17101,31,013
Чер.171904,31380,869048,,06101,61,016
Лип.171684,08336,828249,,33100,21,002
Сер.172720,44544,403004,0499,90,999
Вер.172720,44544,0913498,,571021,02
Жов.172720,44544,0913327,,57101,21,012
Лис.172720,44544,042924,01100,91,009
Гру.172846,45569,2914374,,561011,01
Січ.182846,45569,2914349,,71101,51,015
Лют.182846,45569,2914232,,24100,91,009
Бер.182846,45569,2914367,6,9101,11,011
151564 1,7674845
1,3322474
2,3806287
238,06287
209253,25

360816,98

Зважаючи на розрахунок здійснений судом, позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати та інфляційних втратслід вважати частково обґрунтованими, а тому слід зменшити розмір стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати та інфляційних втрат з 376450 грн. до 360816,98 грн. без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, які слід стягнути в процесі виконання рішення, чим рішення суду в цій частині слід змінити.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Тривала безпідставна невиплата позивачу належних йому до сплати сум заробітної плати, що виникла з вини відповідача, що встановлено вище; тобто порушення його законних, передбачених Конституцією України прав на своєчасне отримання такої, що тривало з вини відповідача значний період часу, позбавило позивача його доходу, на який він обґрунтовано розраховував, що відповідно об`єктивно свідчить про необхідність для нього докладати додаткових зусиль для організації свого життя за відсутності таких доходів, на які він обґрунтовано розраховував та відповідно про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Відповідно, суд прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, виходячи з принципів розумності та співмірності, що, на думку колегії суддів, буде достатньою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими, та таку слід задовольнити частково, змінивши рішення суду у частині вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати та інфляційних втрат, зменшивши розмір стягнення з 376450 грн. до 360816,98 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 червня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати змінити, зменшивши розмір стягнення з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» /місто Львів, вулиця Д.Апостола, 1, / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 / невиплаченої заробітної плати та інфляційних втрат з 376450 грн. до 360816,98 грн. без вирахування податків та інших обов`язкових платежів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра