ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/4936/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., вивчивши позовну заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків недійсності правочинів шляхом відновлення становища, яке існувало до його порушення

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків недійсності правочинів шляхом відновлення становища, яке існувало до його порушення.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справа визначена за суддею Каліушком Ф.А.

Ухвалою суду від 10.11.2021 року, у зв`язку з порушенням позивачем вимог стст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме шляхом направлення до Дарницького районного суду м. Києва уточненої позовної заяви з вірним визначенням ціни позову та документу, що підтверджує сплату судового збору відповідно до вимог стст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір».

30.11.2021 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в прохальній частині якої, останній просить суд визначити суму розміру судового збору, яку необхідно доплатити або ж самостійно визначити розмір судового збору виходячи з ціни позову, встановленої судом при вирішенні даної справи, оскільки провести оцінку вартості спірного нерухомого майна позивач позбавлений будь-якої можливості, так як його власником є третя особа.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року позовну заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків недійсності правочинів шляхом відновлення становища, яке існувало до його порушення повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 16.05.2022 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

07.06.2022 року дана цивільна справа надійшла на адресу Дарницького районного суду м. Києва та у встановленому ЦПК України порядку передана у провадження судді Каліушка Ф.А.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, за змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви юридичнною особою немайнового характеру справляється судовий збір, який становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви юридичною особою майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з немайновими вимогами, а саме 1) про визнання недійсним договору дарування житлового будинку; 2) визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, а також з майновою вимогою про застосування наслідків недійсності правочинів та відновлення становища, яке існувано до порушення, шляхом повернення ОСОБА_1 права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

При цьому, позивач визначив суму судового збору в розмірі 7 548,40 грн., яка сплачена за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 4 540 грн. та одну вимогу майнового характеру у розмірі 3 008,40 грн. та обрахована із загальної ціни договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 06.10.2015 року, що становить 200 560,00 грн.

Оскільки, при подачі даного позову позивачу не вдалося встановити точну ціну позову, а середня (орієнтовна) вартість нерухомого майна, яке є предметом даного спору, у відповідності до даних інтернет-сайту ОЛХ становить 200 000 доларів США, що на дату звернення до суду з заявленими вимогами еквівалентно 5 288 000 грн., при цьому сплачений судовий збір за заявлену вимогу майнового характеру вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України дійшов висновку про встановлення суми сплати судового збору за заявлену вимогу майного характеру у розмірі 52 580 грн.

При цьому, відповідно до квитанції № 9222150 від 28.10.2021 року, позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 7 548, 40 грн., з якої 3 008,40 грн. за подану вимогу майного характеру, а тому суд роз`яснює про необхідність доплати суми судового збору, що становить (52 580 - 3 008,40 = 49 571,60) грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме шляхом направлення до Дарницького районного суду м. Києва документу, що підтверджує сплату ним судового збору відповідно до вимог підпункту 1 пункту 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема у розмірі 49 571,60 грн. за заявлену вимогу майнового характеру.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись стст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків недійсності правочинів шляхом відновлення становища яке існувало до його порушення залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.