У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна,

встановив:

04.08.2022 представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 подав до суду вищевказаний позов, зазначивши відповідачем ОСОБА_2 , в якому просить: визнати за позивачем право спільної сумісної власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 ; здійснити поділ такого; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину будинку; визнати за відповідачем право власності на Ѕ частину будинку; провести поділ будинку, виділивши у власність позивача прибудову А2, а у власність відповідача А та А1; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч .2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (ч. 2 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Виходячи з приписів ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (стаття 64 Кодексу).

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що є малозначними справами. Так, серед іншого п. 2 ч. 6 ст.19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у справах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Суд констатує, що в даному позові, всупереч вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відсутня ціна позову, а також до такого не додано висновок про ринкову вартість вищевказаного майна на день звернення до суду, або ж іншого документу, на підставі якого може бути встановлено таку.

Разом з тим, незважаючи на відсутність в цьому позові ціни, суд з огляду на вимоги статей 6, 19, 274 ЦПК України, зауважує, що дана справа не є малозначною та не може бути визнана судом справою незначної складності, так як у такій заявлено декілька вимог майнового та немайнового характеру.

Окрім наведеного, також приймаючи до уваги характер та складність справи, суд зауважує, що така підлягає до розгляду за правилами загального позовного провадження, тому представником позивача у даній справі може бути лише адвокат.

Підписувати та подавати позовну заяву та інші процесуальні документи у даній цивільній справі має право виключно учасник справи або його представник, який має статус адвоката.

Натомість ця позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 .

До позову додано копію нотаріально посвідченої довіреності від 29.07.2022, за якою Сікса Ю.Ю. уповноважив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 представляти його інтереси як фізичної особи серед іншого в усіх судах України.

Тобто у даному випадку ОСОБА_3 представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі довіреності як фізична особа, а не як адвокат.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_3 є адвокатом.

Відповідно до пункту п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи наведене та те, що у даній справі представником позивача може бути лише адвокат, оскільки дана справа не є малозначною, та не може бути визначена справою незначної складності, при цьому позовна заява підписана ОСОБА_3 , який не мав повноважень на її підписання та ведення справи, оскільки він не є адвокатом та діяв від імені позивача на підставі довіреності, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

При цьому, слід роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись 131-2 Конституції України, ст.ст. 19, 60, 62 ЦПК України, на підставі п.1 ч.4ст.185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна, поданою представником за довіреністю Сенчикоим Олександром Шандоровичем, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області А.П. Іванов