КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/177/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в місті Києві, третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на транспортний засіб та про усунення перешкод у здійсненні права власності транспортним засобам,-

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в місті Києві, третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на транспортний засіб та про усунення перешкод у здійсненні права власності транспортним засобам.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2021 року, у справі відкрито провадження та призначено в порядку позовного загального. 07.10.2021 року в підготовчому засіданні представник відповідача оголосив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вказана справа не підлягає у порядку позовного загального провадження

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року закрито провадження по справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду, оскільки справа підлягає розгляду цьому суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 , просить визнати за нею права власності на автомобіль, позовна вимога про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії реєстраційні дії - не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а щодо визнання договору дійсним, то Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві не заперечує, тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а в порядку КАС.

Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Юрисдикційність спору визначається виходячи з його сутності, з дійсних правовідносин, що склалися між учасниками такого конфлікту, а не з огляду на сформований позивачем склад сторін справи та сформульовані позивачем (часто некоректно) позовні вимоги. Саме такий підхід (орієнтація на сутність конфлікту, який виник, а не на формальне зосередження на визначених позивачем сторонах спору чи його предметі) вимагає від позивача переформатувати свої вимоги, уточнити склад відповідачів та звернутися до суду належної юрисдикції за захистом свого порушеного права.

За своєю сутністю позивач просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля дійсним, що регулюється ст. 220 ЦК України та визнання за ним в порядку ч. 3 ст. 334 ЦК України права власності на майно, яке є предметом договору, що виникає з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 2 статті 220 ЦК України вказано, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата другою стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Отже, відповідачем у справі має бути саме та особа, з якою дійсно існує юридичний спір.

За змістом ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно матеріалів справи у цій справі позивачем заявлено дві основні вимоги: визнання договору дійсним та визнання права власності на предмет цього договору.

Вимога про зобов`язання Державу України в особі Кабінету міністрів України, Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в місті Києві по суті своїй є вимогою про реєстрацію майна, інших реєстраційних дій, тобто вимогою похідною від спору щодо такого майна, який відповідно до своїм характером, предметом та суб`єктним складом підлягає розгляду в місцевому загальному суді.

Суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення.

За таких обставин, коли даний спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді, ухвала суду про закриття провадження підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник