Справа № 930/305/22
Провадження № 22-ц/801/1427/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В.М.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 рокуСправа № 930/305/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , його представника адвоката Головенка Євгена Васильовича на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 14 червня 2022 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Немирові Вінницької області за головування судді Алєксєєнка В. М., повний текст складення якого не зазначений,

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася у Немирівський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу та роз-міру стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовані наступними обставина-ми. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі до 2019 року. У даному шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Немирівського районного суду Він-ницької області від 16 жовтня 2018 року з ОСОБА_3 стягуються на ко-ристь позивачки аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у роз-мірі 1000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2018 року, до досягнення ди-тиною повноліття. ОСОБА_1 вказує, що дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні, а відповідач сплачує лише визначений судом розмір аліментів. Однак, наразі, відповідач працює у приватних осіб у сфері надання послуг з бу-дівництва та ремонту, він виїжджає на заробітки за кордон. Заробітки ОСОБА_4 забезпечують йому безбідне існування, тому розмір стягуваних алі-ментів на утримання доньки має бути збільшений. Відтак ОСОБА_1 просила суд змінити розмір аліментів, що за рішенням суду стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно на 1/3 частку зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної си-ли і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 14 червня 2022 року позов задоволений частково, визначений рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року спосіб присуджен-ня аліментів у твердій грошовій сумі змінений на розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу ) батька дитини. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповід-ного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Припинене стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Немирівського районного су-ду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року з дня набрання законної сили да-ним рішенням суду.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 04 липня 2022 року виправлена описка, допущена у вступній частині рішення Немирівсь-кого районного суду Вінницької області від 14 червня 2022 року, після слово-сполучення «при секретарі ОСОБА_6 » вважати правильним: «представника позивачки адвоката Кіцули В. І., відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -».

Не погоджуючись і рішенням суду першої інстанції від 14 червня 2022 року, ОСОБА_3 , його представник адвокат Головенко Є. В. оскаржують його в апеляційному порядку, просять змінити це судове рішення в частині ви-значення розміру аліментів, що підлягають стягненню, та стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% про-житкового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стяг-нення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною пов-ноліття. Скаржники вважають, що оскаржуване рішення ухвалене з неправиль-ним застосуванням норм матеріального права, зазначають, що суд першої інс-танції, ухвалюючи рішення, не урахував доводи сторони відповідача стосовно того, що ОСОБА_3 офіційно не працює, на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_8 та двоє дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, він доглядає, матеріально допомагає своєму непрацездатному батькові, який є інвалідом другої групи. За таких обставин відповідач та його представник вва-жають можливим реальне стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_11 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку ( доходу ), а саме у розмірі мак-симально наближеному до прожиткового мінімуму для дитини відповідного ві-ку, незважаючи на те, що позивачкою не було доведено достатності його дохо-ду.

Користуючись визначеним цивільним процесуальним законом правом, за-безпеченим ухвалою апеляційного суду від 21 липня 2022 року, ОСОБА_1 29 липня 2022 року подала відзив на апеляційну скаргу відповідача та його представника, де вважає рішення суду правильним, ухваленим з урахуванням вимог статті 182 СК України, а також обставин перебування на утриманні ОСОБА_12 ще двох дітей та відсутності доказів щодо утримання батька. По-зивачка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з нормою частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скар-ги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстан-ції без повідомлення учасників справи. Колегія суддів апеляційного суду, роз-глянувши у відповідності до частини першої статті 369 ЦПК України дану ци-вільну справу за наявними у ній матеріалами та доказами сторін, ретельно до-слідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній доводи позивачки та відповідача, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржува-ного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача та його представника задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інс-танції, керуючись нормами статей 181-184, 192 СК України, вважав доведеним, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки ОСОБА_11 на користь позивачки, визначено судом у твердій грошовій сумі 1000,00 гри-вень, тобто меншому за мінімальний розмір для дітей, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», а також встановлений статтею 182 СК України розмір, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення зі сторони батька, який проживає окремо. Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів та змінив спосіб стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі 1000,00 гривень, визна-чивши їх у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) платника аліментів.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апе-ляційної скарги, колегія суддів повною мірою погоджується з указаними вис-новками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні, з огля-ду на наступні обставини.

У відповідності до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ з об`єктивних причин не може бути по-даний у встановлений законом строк, учасник справи повинен про це повідо-мити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути поданий у зазначений строк; підтверджуючі докази, що особа здійснила всі належні від неї дії на отримання вказаного доказу.

Як передбачено у статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внут-рішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів у справі.

Частиною третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до норм статті 141 СК України розірвання шлюбу між бать-ками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача алімен-тів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 вказаної постанови Пленуму Верхов-ного Суду України, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними уста-новами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адмі-ністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження ( частина третя статті 181 СК України ). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімей-ного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших ви-падках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки ).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню під-лягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей ( стаття 182 «Обставини, які врахову-ються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розмі-ру аліментів у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» ). Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2100,00 гривень, з 01 липня - 2201,00 гривня, з 01 грудня - 2272,00 гривні.

Таким чином, у цій справі відповідач, наразі, сплачує аліменти у меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством. Відтак, стягнення з відпові-дача аліментів на утримання малолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягуваних аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліп-шення їх здоров`я.

Колегія суддів апеляційного суду, ураховуючи принцип розумності і спра-ведливості, зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення дитини обома батьками, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив пра-вильне рішення щодо зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Ви-рішуючи цей спір, суд першої інстанції, встановивши наявність підстав для зміни розміру аліментів, обґрунтовано змінив розмір і спосіб їх стягнення, визначені рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року, встановивши їх у 1/4 частці доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку малолітньої дівчинки. Визначений розмір аліментів, на думку колегії суддів, буде відповідати інтересам дитини, ураховуючи збіль-шення цін, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов-язком як матері так і батька, що можливо віднести до інших випадків, про що йдеться у статті 192 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції урахована наявність на утриманні ОСОБА_3 ще двох дітей. При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що платник алімен-тів повинен відшуковувати можливості заробити кошти на належне утримання усіх своїх дітей.

Доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості стягнення з батька аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є безпідставними, оскільки у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України ОСОБА_3 не спростовано, що під час ухвалення оскаржуваного рішен-ня судом ураховані усі визначені статтею 182 СК України критерії.

При вирішенні цієї справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін, зібраним у справі доказам. Висновки суду першої інстанцій відповідають прин-ципу справедливості та забезпечують ефективне поновлення порушеного права позивачки та малолітньої дитини.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказа-ми, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за-лишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо ви-знає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367 - 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , його представника адвоката Головенка Євгена Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 14 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_13 про зміну способу та розміру стягнення аліментів залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбаче-них пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський