Єдиний унікальний номер справи 183/3395/21
Провадження № 2/183/1023/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, ухваленою у справі № 183/2029/17 було визнано протиправною бездіяльність Піщанської сільської ради щодо неприйняття рішення за його заявою від 28 лютого 2017 року про переведення належного йому садового будинку у житловий будинок і зобов`язано Піщанську сільську раду розглянути його заяву від 28 лютого 2017 року про переведення садового будинку у житловий у відповідності до Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам у жилі будинки, затвердженого постановою КМУ № 321 від 29 квітня 2015 року. Зазначена постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 24 грудня 2019 року.

У лютому 2020 року позивач отримав виконавчий лист, виданий на виконання вищезазначеної постанови, який пред`явив до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та 26 лютого 2020 року він звернувся до Піщанської сільської ради із заявою про добровільне виконання постанови суду апеляційної інстанції.

Так, 13 лютого 2020 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Осельська Т. П. на підставі п. 10 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» повернула йому виконавчий документ без прийняття до виконання, про що видала відповідне повідомлення.

Не погоджуючись із прийнятим державним виконавцем рішенням, він 25 лютого 2020 року звернувся до суду із відповідним позовом, так 22 червня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було ухвалено рішення у справі № 183/1295/20, яким було визнано протиправним і скасовано повідомлення від 13 лютого 2020 року № 02133/6816 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Осельської Т. П. та зобов`язано Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 06 лютого 2020 року Третім апеляційним адміністративним судом через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в справі № 183/2029/17 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Крім того, у зв`язку із невиконанням Піщанською сільською радою постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, він неодноразово звертався на адресу, як Третього апеляційного адміністративного суду так і Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із окремими заявами та/або клопотаннями про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, накладення штрафу та звертався на адресу Піщанської сільської ради із скаргами на бездіяльність.

Зазначив, що Піщанською сільською радою фактично постанова суду апеляційної інстанції була виконання 28 квітня 2021 року, оскільки саме у цей день було прийнято рішення виконавчого комітету № 74 про "Переведення дачного (садового) будинку у житловий".

У зв`язку з чим, позивач вважає, що з 24 грудня 2019 року і по 28 квітня 2021 року відповідачем умисно протягом тривалого часу вчинялась протиправна бездіяльність, що полягала у невиконанні рішення суду та для відновлення своїх порушених прав він був вимушений витратити значні грошові кошти, тобто зазнав збитків (реальних збитків), щоб домогтись виконання рішення суду, яке набрало законної сили стосовно переведення садового будинку у житловий будинок, оскільки ним було направлено дев`ять звернень (заяв, скарг) на адресу Піщанської сільської ради, чотири на адресу Державної Казначейської служби України, сім до Третього апеляційного адміністративного суду та три до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, всього двадцять три відправлення на загальну суму 1 107,80 грн.

Разом з тим, зазначеною бездіяльністю йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у здійсненні тривалих заходів та дій з відновлення порушеного права, що спричинило тривалу зміну способу життя, витрачання значного часу на написання та подання заяв, скарг, клопотань, позовів, відзивів тощо, внаслідок чого він зазнавав душевних страждань від відчуття несправедливості та безпомічності від чого зазнавав фізичного болю та переживань, що провокувало підвищення кров`яного тиску, головні болі, серцеві напади, безсоння та відчуття втоми та виснаженості, у зв`язку з чим вражає, що йому спричинено моральну шкоду на загальну суму 4 800 000,00 грн., однак вважає доцільним та справедливим стягнути з відповідача на його користь лише 10 % цієї суми, що становить 480 000,00 грн.

У зв`язку з чим, позивач посилаючись на положення ст.ст. 22, 23, 1166, 1173 ЦК України, звернувся до суду та просить:

- стягнути одним платежем з Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на його користь вимушені попередні підтверджені витрати для відновлення порушеного права згідно з наданих належним чином засвідчених копій квитанцій, що додаються, оригінали яких є у нього в наявності, загалом 23 квитанції на загальну суму 1 107,80 грн. Грошові кошти перерахувати на банківський рахунок ОСОБА_1 , а саме: ТВБВ ІІ-А типу № 10003/0528 філії Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк", 51200, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 34, МФО 305482, ЄДРПОУ , № карткового рахунку: НОМЕР_1 ;

- стягнути одним платежем з Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на його користь компенсацію за завдану неодноразову протиправну бездіяльність відповідача, визнані постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року (справа № 183/2029/17 (2-а/183/9/19) та ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року (справа № 183/2029/17 (6-а/183/4/20) моральну шкоду у розмірі 480 000,00 грн. відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Грошові кошти перерахувати на банківський рахунок ОСОБА_1 , а саме: ТВБВ ІІ-А типу № 10003/0528 філії Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк", 51200, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 34, МФО 305482, ЄДРПОУ , № карткового рахунку: НОМЕР_1 ;

- у разі задоволення (часткового задоволення) позовних вимог зобов`язати виконати рішення суду у місячний строк у відповідності до п. 1, 3 ч. 7 ст. 265 ЦПК України.

Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 27 жовтня 2021 року відповідач Піщанська сільська рада подала відзив на позовну заяву, у якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила у позові відмовити. Зазначено, що 16 серпня 2017 року позивач звертався на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності Піщанської сільської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 28 лютого 2017 року про переведення належного йому садового будинку у житловий будинок, зобов`язання Піщанської сільської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 лютого 2017 року про переведення садового будинку у житловий відповідно до Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам у жилі будинки, затвердженого постановою КМУ № 321 від 29 квітня 2015 року, стягнення матеріальної та моральної шкоди, а тому відповідач вважав, що провадження у справі в частині стягнення моральної шкоди на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підлягає закриттю. Крім того, відповідач вважав, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 480 000,00 грн. задоволенню не підлягають з підстав пропущення встановленого строку позовної давності, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався 22 квітня 2017 року (день отримання письмової відповіді на заяву позивача від 25 лютого 2017 року), а не 24 грудня 2019 року, як зазначає позивач, тобто останній на думку відповідача намагається ввести в оману суд з приводу зазначених обставин, а тому строк позовної давності за зазначеними позовними вимогами сплив 22 квітня 2020 року, у зв`язку з чим просив застосувати наслідки спливу такого строку до зазначених правовідносин.

З приводу тривалого невиконання судового рішення у справі № 183/2029/17, як обставину, яку позивач визначає підставою для спричинення йому моральної шкоди відповідач зазначив наступне. Так, на виконання вимог ст. 51 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" Піщанською сільською радою 24 травня 2018 року було ухвалено рішення № 12-1/VII "Про утворення виконавчого комітету Піщанської сільської ради, визначення його чисельності та затвердження персонального складу", відповідно до якого персональний склад виконавчого комітету сільської ради складає 19 осіб, прийняття рішення здійснюється колегіально. 16 квітня 2019 року до Піщанської сільської ради з черговою заявою про переведення садового будинку у житловий звернувся ОСОБА_1 . На черговому засіданні виконавчого комітету Піщанської сільської ради 22 травня 2019 року було розглянуто проєкт рішення виконавчого комітету ради "Про переведення садового будинку у жилий будинок гр. ОСОБА_1 ", рішення не прийнято, відповідний протокол додається. У подальшому постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, ухваленою у справі № 183/2029/17 (провадження № 2-а/183/9/19) рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року було скасовано з прийняттям нового рішення, яким позов задоволено частково. Зазначене рішення суду апеляційної інстанції надійшло на адресу Піщанської сільської ради 28 січня 2020 року за вх. № 482/02-23 та на черговому засіданні виконавчого комітету сільської ради, яке відбулось 10 березня 2020 року було розглянуто питання "Про переведення садового будинку у жилий будинок", рішення прийнято не було, відповідний протокол додається. Однак, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року було відмовлено у прийнятті звіту про виконання постанови суду від 24 грудня 2019 року, встановлено строк для подання звіту про виконання зазначеної постанови до 13 грудня 2020 року і накладено штраф на голову Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у розмірі 42 040,00 грн. за невиконання постанови суду від 24 грудня 2019 року зі стягненням половини суми штрафу на користь ОСОБА_1 .

Додав, що у період з 24 травня 2018 року по 20 листопада 2020 року на посаді голови Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області перебував ОСОБА_2 , який був призначений на посаду рішенням Піщанської сільської ради від 24 травня 2018 року № 2-1/VII "Про початок повноважень Піщанського сільського голови". У подальшому, а саме у жовтні 2020 року відбулись місцеві вибори в Україні, так рішенням Піщанської сільської ради від 20 листопада 2020 року № 2-1/VIIІ "Про початок повноважень Піщанського сільського голови" ОСОБА_3 вступив на посаду сільського голови та того ж дня було утворено виконавчий комітет Піщанської сільської ради, у складі 17 осіб, що оформлено відповідним рішенням № 14-1/VIII "Про утворення виконавчого комітету Піщанської сільської ради, визначення його чисельності та затвердження персонального складу". 23 листопада 2020 року відбулась державна реєстрація змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині керівника Піщанської сільської ради.

Разом з тим, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року, якою продовжено строки для подання Піщанською сільською радою звіту про виконання постанови суду апеляційної інстанції від 24 грудня 2019 року було отримано лише 16 березня 2021 року за вх. № 1347/02-23, головою Піщанської сільської ради Тищенком С. В. на чергове засідання виконавчого комітету сільської ради було внесено питання про переведення дачного (садового) будинку у житловий будинок, що належить ОСОБА_1 та 28 квітня 2021 року на черговому засіданні виконавчого комітету Піщанської сільської ради зазначене питання було розглянуто з виданням відповідного рішення, яким було переведено дачний (садовий) будинок ОСОБА_1 у житловий будинок. Копію зазначеного рішення виконавчого комітету позивач отримав особисто та його копію було направлено на адресу Третього апеляційного адміністративного суду.

За таких обставин, ураховуючи, що у період часу з 2017 року по 2020 рік 3 рази відбувались вибори сільських голів та змінювався склад виконавчого комітету Піщанської сільської ради та оскільки будь-які рішення виконавчого комітету приймаються колегіально, відповідач вважає, що позивач безпідставно стверджує стосовно невиконання судового рішення, при цьому фактично відповідачем на момент підписання відзиву на позовну заяву так і не було отримано виконавчий лист, виданий на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 183/2029/17.

Додатково відповідач заперечив проти стягнення з нього на користь позивача суми моральної шкоди з підставі відсутності доказів наявності, як душевних так і фізичних страждань позивача, а також причинно-наслідкового зв`язку із діями Піщанської сільської ради та спричиненою шкодою, а в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди заперечив, у зв`язку із тим, що позивачем направлялись відправлення до різних установ, зокрема до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, Третього апеляційного адміністративного суду, Державної Казначейської служби, що не стосується Піщанської сільської ради, при цьому позивач не був позбавлений права вибору більш дешевого способу здійснення поштового відправлення (а.с. 143-151).

Відповіді на відзив не надходило.

Ухвалою судді від 27 травня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень (а.с. 121).

Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року у справі № 183/2029/17 скасовано, прийнято нове рішення. Позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 28 лютого 2017 року про переведення належного йому садового будинку в жилий будинок. Зобов`язано Піщанську сільську раду Новомосковського району Дніпропетровської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 лютого 2017 відповідно до Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам у жилі будинку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 29 квітня 2015 року. У решті позову відмовлено (а.с. 31-40).

06 лютого 2020 року на виконання указаного рішення виготовлено виконавчий лист у справі (а.с. 44).

З матеріалів справи № 183/2029/17, наданої для огляду на запит суду, вбачається, що копію повного тексту постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року відповідач Піщанська сільська рада отримала 28 січня 2020 року, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

13 лютого 2020 року за № 02133/6816 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) позивачу направлено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав, встановлених п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 45-46).

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 направлено голові Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області заяву з проханням виконати рішення суду, отриману відповідачем 03 березня 2020 року (а.с. 56, 57).

03 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Схілного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року вищезазначений адміністративний позов на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України було передано на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративному суду (справа № 183/1295/20) (а.с. 59-60).

06 травня 2020 року ОСОБА_1 направлено голові Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області скаргу щодо умисного тривалого невиконання судового рішення, в якій заявник просив виконати постанову суду та направити копію прийнятого рішення. Скарга отримана 14 травня 2020 року (а.с. 61, 62)

16 червня 2020 року ОСОБА_1 направлено голові Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області чергову скаргу, в якій позивач просив виконати постанову суду та направити копію прийнятого рішення. Скарга отримана 14 травня 2020 року (64-65, 66).

17 червня 2020 року ОСОБА_1 подано до Третього апеляційного адміністративного суду заяву про прийняття рішення щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (а.с. 68-69).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, ухваленим у справі № 183/1295/20, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Схілного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії задоволений частково. Визнано протиправним і скасовано повідомлення від 13 лютого 2020 року № 02133/6816 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Осельської Т. П. та зобов`язано Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 06 лютого 2020 року Третім апеляційним адміністративним судом через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в справі № 183/2029/17 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 70-73). На виконання зазначеного рішення було виготовлено виконавчий лист (а.с. 74).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення у справі №183/2029/17 задоволено. Установлено судовий контроль за виконанням судового рішення по справі № 183/2029/17 шляхом зобов`язання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської подати у місячний строк з моменту набрання ухвалою законної сили звіт про виконання судового рішення (а.с. 75-78).

06 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради, Об`єднаної територіальної громади Піщанської сільської ради, Державної казначейської служби про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальних коштів та моральної шкоди.

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 подано до Третього апеляційного адміністративного суду заяву про встановлення нового строку для подання звіту про виконанням судового рішення і накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу (а.с. 79).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність, вчинену Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на виконання постанови постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 183/2029/17 (2-а/183/9/19). У решті вимог заяви відмовлено (а.с. 80-85).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року встановлено Піщанській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області новий строк для подання звіту про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 183/2029/17 до 13 грудня 2020 року. Клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу задоволено частково, накладено на голову Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області штраф у розмірі 42 040 (сорок дві тисячі) гривень за невиконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 183/2029/17, половину зазначеної суми штрафу постановлено до стягнення на користь ОСОБА_1 , а іншу частину на користь Державного бюджету України (а.с. 95-96).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет є виконавчим органом сільських, селищних, міських рад.

Згідно з Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 321 (далі - Порядок) переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється безоплатно органами місцевого самоврядування села, селища, міста, з якими відповідні дачні поселення та садівничі товариства пов`язані адміністративно або територіально.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа (далі - власник) подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради, а у разі, коли в сільській раді виконавчий орган не утворено, - сільському голові (далі - уповноважений орган) заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку; письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам.

За п. 3 Порядку, для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа (далі - власник) подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради, а у разі, коли в сільській раді виконавчий орган не утворено, - сільському голові (далі - уповноважений орган) заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку; письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам за формою згідно з додатком 2.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні. Прийняття рішення про відмову в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок допускається за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку; виявлення в поданих документах недостовірних відомостей; встановлення невідповідності дачного чи садового будинку вимогам державних будівельних норм, що зазначені у розділі I (обов`язковий) результатів технічного огляду звіту про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку (додаток 2).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.

Поряд із цим, у відповідності до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні") виконавчими органами рад є органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 11 вищезазначеного Закону визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з ч. 1-3 ст. 12 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно до пункту 1 "б" ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема делеговані повноваження щодо надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Статтею 51 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Сільська, селищна, міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури. Секретар сільської, селищної, міської ради входить до складу виконавчого комітету відповідної ради за посадою. Сільська, селищна, міська рада за пропозицією сільського, селищного, міського голови може прийняти рішення про входження старост до складу виконавчого комітету відповідної ради за посадою. Очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради. У виконавчому комітеті сільської ради функції секретаря виконавчого комітету за рішенням ради може здійснювати секретар відповідної ради. Особи, які входять до складу виконавчого комітету, крім тих, хто працює у виконавчих органах ради на постійній основі, на час засідань виконавчого комітету, а також для здійснення повноважень в інших випадках звільняються від виконання виробничих або службових обов`язків з відшкодуванням їм середнього заробітку за основним місцем роботи та інших витрат, пов`язаних з виконанням обов`язків члена виконавчого комітету, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету. На осіб, які входять до складу виконавчого комітету ради і працюють у ньому на постійній основі, поширюються вимоги щодо обмеження сумісності їх діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для сільського, селищного, міського голови. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. До складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради не можуть входити депутати відповідної ради, крім секретаря ради.

Згідно з ч. 1 ст. 52 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Виконавчий комітет ради попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради (п. 1 ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні").

Статтею 22 ЦК України установлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Водночас, відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішення цієї цивільної справи та ухвалення у ній відповідного законного й обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Усі ці складові могли бути з`ясовані лише у процесі доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Стаття 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Судом установлено, що рішенням першої сесії VII скликання Піщанської сільської ради № 2-1/УІІ від 24 травня 2018 року "Про початок повноважень Піщанського сільського голови" сільський голова Лисичкін Дмитро Анатолійович склав Присягу посадової особи місцевого самоврядування, останньому було присвоєно 9 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування в межах четвертої категорії (а.с. 152). Таким чином, з 24 травня 2018 року ОСОБА_2 почав виконувати обов`язки Піщанського сільського голови.

Рішенням першої сесії VII скликання Піщанської сільської ради № 12-1/УІІ від 24 травня 2018 року було утворено виконавчий комітет Піщанської сільської ради, встановлено чисельність комітету ради у складі 19 осіб та затверджено персональний склад цього комітету у відповідності до Додатку 1 до зазначеного рішення (а.с. 153, 154).

У подальшому рішенням першої сесії VIIІ скликання Піщанської сільської ради № 2-1/VIІІ від 20 листопада 2020 року "Про початок повноважень Піщанського сільського голови Новомосковського району Дніпропетровської області" сільський голова Тищенко Сергій Володимирович склав Присягу посадової особи місцевого самоврядування, останньому було присвоєно 7 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування в межах четвертої категорії (а.с. 152). Таким чином, з 20 листопада 2020 року ОСОБА_2 почав виконувати обов`язки Піщанського сільського голови.

Рішенням першої сесії VIIІ скликання Піщанської сільської ради № 14-1/VIІІ від 20 листопада 2020 року було утворено виконавчий комітет Піщанської сільської ради, встановлено чисельність комітету ради у складі 17 осіб та затверджено персональний склад цього комітету у відповідності до Додатку 1 до зазначеного рішення (а.с. 171, 172).

Судом установлено, що 28 квітня 2021 року рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 74 було надано дозвіл ОСОБА_1 на переведення дачного (садового) будинку, що належить йому на праві приватної власності

Як зазначалось, вище постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 183/2029/17 надійшла на адресу Піщанської сільської ради 28 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 8 порядку денного чергового засідання виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 10 березня 2020 року розглядалось, у тому числі, і питання щодо повторного розгляду за рішенням суду заяви ОСОБА_1 про переведення садового будинку у жилий будинок, відповідно до протоколу № 3 чергового засідання виконавчого комітету Піщанської сільської ради рішення прийнято не було, оскільки за прийняття останнього не набралась більшість голосів (а.с. 165-167, 168).

Суд приходить до висновку, що фактично таким чином відповідач у цій справі Піщанська сільська рада виконала резолютивну частину постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 183/2029/17 в частині свого обов`язку розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 лютого 2017 відповідно до Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам у жилі будинку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 29 квітня 2015 року, що відбулось 10 березня 2020 року на засіданні чергової сесії Піщанської сільської ради.

Водночас, суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність установленими ухвалою Новомосковського міськрайонного сулу Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року обставинами в частині визнання протиправною бездіяльністю Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, оскільки на момент її постановлення у справі були відсутні докази щодо виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 183/2029/17, що спростовується доданими відповідними доказами у цій частині та в цій справі.

За таких обставин, дослідивши подані сторонами докази у своїй сукупності, суд вважає відсутньою протиправну бездіяльність Піщанської сільської ради щодо невиконання рішення суду та, як наслідок, відсутність вини відповідача у спричиненні позивачеві матеріальних збитків та моральної шкоди, що виключає можливість задоволення позовних вимог у цій частині, у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Крім того, щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині вимог про відшкодування моральної шкоди на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У поданому клопотанні відповідач, як на підставу закриття провадження у справі в частині відшкодування моральної шкоди зазначив, що із такими вимогами позивач ОСОБА_1 звертався до суду у справі № 183/2029/17, у задоволенні яких йому було відмовлено рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року, яке незмінене в цій частині постановою Третього апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року.

Однак, суд звертає увагу відповідача на те, що підставами для стягнення з Піщанської сільської ради моральної шкоди у справі № 183/2029/17, позивач ОСОБА_1 визначав наслідком неправомірних дій та неприйняття рішення органу місцевого самоврядування щодо розгляду його заяви від 28 лютого 2017 року про переведення його будинку із садового у жилий. У цій справі підставами для стягнення з Піщанської сільської ради моральної шкоди позивач ОСОБА_1 визначає наслідком умисне, протиправне та тривале невиконання Піщанською сільською радою постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 183/2029/17. Зазначені обставини свідчать про відсутність вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому провадження у справі в цій частині закриттю не підлягає.

Щодо клопотання відповідача про застосування наслідків спливу стоку позовної давності до вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У поданому клопотанні відповідач, як на підставу застосування строків позовної давності до вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди зазначив, що позивачеві було достеменно відомо про порушення його прав 22 квітня 2017 року з моменту отримання відповіді Піщанської сільської ради щодо переведення дачного (садового) будинку ОСОБА_1 у жилий будинок, а тому вважав, що строк позовної давності за зазначеними вимогами сплив 22 квітня 2020 року.

Однак, суд звертає увагу відповідача на те, що у даній справі підставами для стягнення з Піщанської сільської ради моральної шкоди позивач ОСОБА_1 визначає наслідком умисне, протиправне та тривале невиконання Піщанською сільською радою постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 183/2029/17, яке набрало законної сили 24 грудня 2019 року і саме з цього дня розпочався початок перебігу строку позовної давності. Із позовною заявою у цій справі позивач звернувся 25 травня 2021 року, тобто у межах строку позовної давності, а тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради про відшкодування шкоди відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

-відповідач: Піщанська сільська рада, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51283, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Центральна, 4.

Рішення суду складено і підписано 28 квітня 2022 року.

Суддя Г.Є. Майна