Провадження 2-с/521/25/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси, Бобуйок І.А., розглянувши заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу від 07.09.2020 року та скасування судового наказу від 07.09.2020 року у справі 521/12017/20 про стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

07.09.2020 року за заявою ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» суддею Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В. видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за водопостачання у розмірі 1471,59 грн. та судового збору у розмірі 210,20 грн.

15.04.2022 року до суду надійшла заява від боржниці ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу та заява про скасування вищезазначеного судового наказу.

Дослідивши заяву про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, а заяву про скасування судового наказу повернути заявниці без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 171 ЦПК України, заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Заявниця стверджує, що 12.04.2022 року ОСОБА_1 , зареєструвавшись в системі «Електронний суд», дізналась про наявність виданого відносно неї судового наказу від 07.09.2020 року, а тому 15.04.2022 року подала до суду заяву про поновлення п`ятнадцятиденного строку на подачу заяви про скасування судового наказу.

Згідно відповіді адресо-довідкової робити ГУДМС України в Одеській області від 02.09.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 27.04.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що судовий наказ від 07.09.2020 року разом із копією заяви про видачу судового наказу направлявся за адресою реєстрації боржниці, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , 07.09.2020 року, що підтверджується супровідним листом за вихідним №20281/20.

Судом встановлено, конверт та рекомендоване повідомлення із судовим наказом та копією заяви про видачу судового наказу повернувся на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ст. 169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно пункту 991Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270) рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Згідно п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270) , у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Згідно п. 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270), після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Отже, судом встановлено, що судом направлявся супровідний лист із копією судового наказу, копією заяви про видачу судового наказу та додатками до нього на адресу заявниці, що була визначена судом у встановленому законом порядку, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, з наявного в матеріалах справи поштового конверту з рекомендованим повідомленням слідує, що поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній».

Водночас до повноважень місцевих загальних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи вважаються належними доказами виконання місцевим загальним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/547/17 у постанові від 25.04.2018 року, зазначила, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». Аналогічна позиція викладена на у постановах Верховного суду від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, від 22.04.2021 року, від 13.10.2020 року у справі № 910/5211/18.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Процесуальні строки забезпечують своєчасний розгляд справи, тим самим є процесуальною гарантією реалізації особами права на судовий захист, тобто їх встановлення законом або судом сприяє захисту прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, у розумні строки, тобто з мінімальною втратою часу. У цивільному процесуальному праві строки особливо актуальні з точки зору оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

Згідно ч. ч. 7, 8 ст. 127 ЦПК України, про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд відмовляє у поновленні строку на подачу заяви про скасування судового наказу, а заяву про скасування судового наказу повертає заявниці без розгляду.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст. 126, 127, 160, 170, 171, 263, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подачу заяви про скасування судового наказу від 07.09.2020 року у справі 521/12017/20 про стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги.

Повернути заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 07.09.2020 року у справі 521/12017/20 про стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги заявниці без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) та ухвали щодо відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: