Справа № 202/3497/21
Провадження № 2/202/326/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року АТ «Кредобанк» в особі представника звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № 25129/2019 від 20 червня 2019 року у розмірі 418381,34 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 6275,72 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 41838,13 грн.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 20.06.2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 25129/2019, за яким позичальник отримав кредит у сумі 425502,28 грн. до 19.06.2023 року з процентною ставкою 14,49 річних для повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки SKODA, модель OCTAVIA А7, дата випуску 2018 року, № кузова: НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «Автоцентр-Дніпропетровськ», та для оплати страхування від нещасних випадків. Кредитним договором передбачено нарахування пені, що не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору № 25129/2019 від 20.06.2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 18.07.2019 року укладено договір застави, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрковою О.А., зареєстровано в реєстрі № 446, предметом якого є рухоме майно, автотранспортний засіб: марки SKODA, модель OCTAVIA А7, сірого кольору, 2018 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , об`єм двигуна: 1395 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Заставна вартість предмету застави визначилась сторонами у сумі 476 800,00 грн. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. Станом на 15.04.2021 року за відповідачем по укладеному з АТ «Кредобанк» кредитному договору № 25129/2019 від 20 червня 2019 року наявна заборгованість на загальну суму 418381,34 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 365 413,70 грн.; прострочені відсотки 58159,25 грн.; донараховані відсотки станом на 15.04.2021 року 2008,39 грн.; понесені банком судові витрати 1800,00 грн.

Договором застави АТ «Кредобанк» надано право звертати стягнення шляхом вчинення виконавчого напису. 21.08.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 2352, яким запропоновано звернути стягнення на предмет застави, а саме автотранспортний засіб: марки SKODA, модель OCTAVIA А7, сірого кольору, 2018 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , об`єм двигуна: 1395 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1

25.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. на підставі вищевказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 63139659, та 28.09.2020 року приватним виконавцем Щигарцевим І.В. було винесено постанову про розшук та арешт майна боржника. Станом на 09.06.2021 року у ході здійснення виконавчих дій приватним виконавцем предмет застави не було виявлено протягом дев`яти місяців розшуку працівниками поліції та не реалізовано для погашення заборгованості за кредитним договором, очевидно, що транспортний засіб приховується ОСОБА_1 умисно.

05.05.2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення у справі № 202/6720/20, яким задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане рішення оскаржується представником АТ «Кредобанк» в апеляційному порядку.

22.04.2021 року представник АТ «Кредобанк» за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до ОСОБА_1 із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через тривале неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка 19.05.2021 року повернулась відправнику за поштовою адресою.

Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 червня 2021 року, головуючим суддею у справі визначено судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 24 червня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2021 року закрито підготовче судове засідання і призначено справу до розгляду.

18 жовтня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив представника відповідача адвоката Кумченка В.Ю. на позову заяву, відповідно до якого просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача на користь відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. та судові витрати покласти на позивача, посилаючись на те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, протиправними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, 05.05.2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення по справі № 202/6720/20, яким задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Щигарцев І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 року у задоволенні апеляційної скарги АТ «Кредобанк» було відмовлено, рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05.05.2021 року залишено без змін.

Представник відповідача вказав, що звинувачення відповідача в умисному приховуванні автомобіля є безпідставним та протизаконним, оскільки той факт, що поліція не спромоглася виявити транспортний засіб, що розшукується, не може ставитися у провину відповідачу.

Крім того, звернув увагу суду на те, що він не отримував досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості і не мав можливості ознайомитися зі змістом досудової вимоги та відповідно реалізувати своє право з досудовим врегулюванням спору з позивачем.

Щодо розрахунку заборгованості по кредитному договору вказав, що є незрозумілою сума 2008,39 грн., а саме донараховані відсотки станом на 15.04.2021 року. Зазначив, що оскільки досудова вимога про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором позивача була пред`явлена відповідачу 22.04.2021 року, то після цієї дати право позивача нараховувати проценти за кредитом припиняється.

Стосовно вимоги позивача про стягнення понесених банком судових витрат у розмірі 1800 грн. то незрозуміло, про які понесені банком судові витрати йдеться мова, адже ці кошти не є ані судовим збором, ані витратами на професійну правничу допомогу. Якщо ж мається на увазі те, що АТ «Кредобанк» витратив ці кошти в якості плати нотаріусу за вчинення виконавчого напису, то цей виконавчий напис Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно, позивач не зобов`язаний відшкодовувати витрати на вчинення нотаріальної дії. Таким чином, вимога про стягнення з позивача 1800 грн. судових витрат є необґрунтованою та протиправною, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 41 838,13 грн. на підтвердження якої позивачем надано витяг із Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, у якому вказано про винагороду виконавцю АО «БІЗНЕС І ПРАВО», і що АТ «Кредобанк» його сплачує. Однак, у зазначеному витязі можна побачити лише першу та останню сторінку договору, на яких відображено лише визначення термінів договору та п. 14-16 Договору. Зі змісту цих сторінок не зрозуміло, які саме конкретні послуги надаються Адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО» та яка їхня вартість. Можна лише припустити, що вимога відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу саме у розмірі 41 838,13 грн. пов`язана із тим, що ця сума складає 10% від суми заборгованості за кредитним договором № 25129/2019 від 20 червня 2019 року, яка на думку позивача становить 41 838,13 грн. Вказана сума є неспівмірно великою. Так, справи про стягнення заборгованості за кредитними договорами не є складними за своєю сутністю, адвокат Павленко С.Ю. вже має достатній досвід для підготовки позовних заяв із вказаних питань. Представник відповідача звертає увагу, що позовна заява, що розглядається судом, містить стандартний шаблонний зміст та правову аргументацію, яка використовується адвокатом у кожній подібній справі. Позовна заява не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, адвокатом було зроблено не значний обсяг юридичної та технічної роботи щодо її підготовки. Фактично, адвокатом було підготовлено лише позовну заяву зі стандартними для цієї категорії справ змістом та підкріплено додатки до неї, більшість з яких було підготовлено іншими працівниками АТ «Кредобанк». Крім того, 02.08.2021 року та 19.08.2021 року представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, що свідчить про те, що останній не бажає витрачати додатковий час на участь у судових засіданнях по даній справі. Таким чином, розмір витрат на правову допомогу 41 838,13 грн. є надмірно завищеним та не співвідноситься із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконаних робіт, а також ціною позову та значенням справи.

25 жовтня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь представника позивача адвоката Павленка С.В. на відзив відповідача, згідно якої спростовує твердження, які наведені відповідачем у відзиві та вважає за необхідне навести свої заперечення та пояснення на відзив. Так, щодо суми заборгованості, зокрема донарахованих відсотків та відсутності підстав для зупиненя нарахування відсотків, вказав, що заборгованість у ОСОБА_1 була наявна ще починаючи з 20.03.2020 року, тобто до моменту направлення досудової вимоги боржнику минуло рівно один рік і жодного погашення кредиту не було зафіксовано. Відтак один рік грубих порушень умов кредитного договору призвели до рішучих дій банку. Звернув увагу суду на те, що за один рік невиконання кредитного договору, у боржника була можливість звернутись до банку для мирного врегулювання спору, відтак з одного боку такі дії, а з іншого бездіяльність ОСОБА_1 підтверджують статус «не добросовісного позичальника». Щодо посилання відповідача на причини не отримання досудової вимоги, то позивачем було направлено вимогу за актуальною і відомою банку поштовою адресою місця реєстрації проживання ОСОБА_1 взяті із паспорту, відтак виконавши умову п. 4.7. Вказав, що, 22.04.2021 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через тривале неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості станом на 15.04.2021 року у розмірі 418 381,34 грн. що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 365 413,70 грн.; прострочені відсотки - 58 159,25 грн.; донараховані відсотки станом на 15.04.2021 р. - 2008,39 грн.; понесені банком судові витрати - 1800,00 грн. Аналогічна сума заборгованості вказана у позовній заяві про стягнення заборгованості, тобто позивач (банк) не здійснив нарахування відсотків після направлення досудової вимоги, відтак порушення вимог чинного законодавства України за АТ «Кредобанк» відсутні.

Щодо суми понесених банком судових витрат у розмірі 1800,00 грн., то для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору №25129/2019 від 20.06.2019 року між АТ Кредобанк» та ОСОБА_1 (заставодавець), 18.07.2019 року укладено Договір застави, відповідно до якого витрати Заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням та/або зверненням стягнення на предмет застави, підлягають відшкодуванню Заставодавцем у повному обсязі і забезпечуються цією заставою. Також у п. 7.1 Договору застави передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні усі завдані у зв`язку з цим збитки. За вчинення виконавчого напису № 2352 приватний нотаріус Барбуляк Х.М. отримала 1 800,00 грн., банк відносить дані витрати до судових витрат та підлягають відшкодуванню відповідачем.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката Павленка С.В. Адвокат Павленко С.В. зазначив розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 41 838,13 грн., то зважаючи на договірні умови Договору про надання правової допомоги між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право», із вказівкою на фіксовану ставку розміру правової допомоги, яка залежить від ціни позову та інших витрат на: вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, пов`язаних із витратами на канцелярські матеріали, витратами на електроенергію, досудового врегулювання, поштовими витратами, побудови стратегії дій по справі, написанням позовної заяви, інших процесуальних заяв та супроводом представника в судових засіданнях, часом адвоката у розмірі 41 838,13 гри., тобто 10 % від ціни позову. Представник АТ «Кредобанк» вважає, що дана сума співмірна із витратами адвоката на супроводження даної справи за мірками розміру на правову допомогу адвокатів м. Києва.

25 жовтня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшли додаткові заперечення представника позивача адвоката Павленка С.В. до відповіді на відзив, згідно яких заперечує щодо зазначеної у відзиві суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката, яку відповідач очікує понести, у розмірі 15 000,00 грн., посилаючись на те, що до заяви адвокат додає копію договору про надання правової допомоги від 23.10.2020 року та копію Додаткової угоди № 1 від 20.09.2021 року, однак не було додано орієнтовного розрахунку суми судових витрат та доказів на підтвердження понесених судових витрат у вигляді квитанцій чи виписок. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представник позивача вважає, що розрахунок витрат не відповідає дійсності та є надуманим із завищенням зазначених витрат.

01 листопада 2021 року на адресу суду надійшло заперечення представника відповідача-адвоката Кумченка В.Ю., відповідно до якого зазначив, що вимоги позивача про стягнення донарахованих відсотків станом на 15.04.2021 року у розмірі 2008,39 грн. є необґрунтованими та протиправними, оскільки досудова вимога про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором відповідачу була пред`явлена 22.04.2021 року, то після цієї дати право позивача нараховувати проценти за кредитним договором припиняється. Позивач міг дорахувати відсотки лише до 22.04.2021 року, а не до кінця календарного місяця (квітня), як він зазначає. Розрахунок відсотків за договором ніколи не здійснювався до останнього числа місяця, а зроблений розрахунок станом на 15.04.2021 року вже охоплював період з 27 календарними днями.

Щодо вимоги про стягнення понесених банком судових витрат у розмірі 1800 грн. Вимога про стягнення коштів, витрачених на вчинення виконавчого напису за договором застави, може бути задоволена лише у разі вирішення судом спору про звернення стягнення на предмет застави, однак позивачем було обрано інший спосіб захисту свої прав - дострокове стягнення кредиту та стягнення заборгованості.

Щодо витрат на правову допомогу адвоката позивача Павленка С.В. у розмірі 41 838, 13 грн. Представник відповідача звертає увагу, що позовна заява, що розглядається судом, містить стандартний шаблонний зміст та правову аргументацію, яка використовується адвокатом у кожній подібній справі. При вирішенні питання про співмірність витрат на правову допомогу необхідно враховувати фінансовий стан обох сторін. Якщо позивач АТ «Кредобанк» є банківською установою з достатнім капіталом і прибутком, яка може дозволити собі винаймати адвокатів та сплачувати їм по 10% від ціни позову за кожну справу, що вважається нібито співмірним за мірками розміру на правову допомогу адвокатів м. Києва, то відповідач, мешканець міста Дніпро, не має таких коштів з огляду на власний незадовільний фінансовий стан. Розмір витрат на правову допомогу 41 838,13 грн. є надмірно завищеним та не співвідноситься із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконаних робіт, а також ціною позову та значенням справи.

Щодо витрат на професійну допомогу адвоката вказав, що у постанові Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду у справі № 159/5837/19 від 15.06.2021, суд зробив новий, прогресивний висновок щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Так, було зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Зауваження представника позивача, що представником відповідача жодним чином не підтверджено того, що ним були понесені вказані витрати на правничу допомогу, не корелюється з останніми висновками Верховного суду 2021 року. Тоді як представник позивача на підтвердження своєї позиції наводить висновки Верховного суду 2018 року. Розмір витрат на оплату послуг адвоката Кумченка В.Ю. 15 000 грн. є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим на надання послуг (близько 25 годин робочого часу; певна кількість часу займатиме подальша участь у судових засіданнях та подання за необхідності додаткових заяв та клопотань) та обсягом наданих адвокатом послуг.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2022 року у справі залучено до участі як позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» замість Акціонерного товариства «Кредобанк».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість в заяві про заміну позивача вказав про можливість проведення судових засідань за відсутності представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим, враховуючи, що представником відповідача надано відзив на позовну заяву та заперечення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 червня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний № 25129/2019, за яким позичальник отримав кредит у сумі 425 502,28 грн. до 19.06.2023 року для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки SKODA, модель OCTAVIA А7, дата випуску 2018 року, № кузова: НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «Автоцентр-Дніпропетровськ», та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 8 302, 28 грн.

Згідно п. 2.4. кредитного договору, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно п. 2.5 кредитного договору, для обліку виданих кредитних коштів АТ «Кредобанк» відкрив позичковий рахунок № НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах визначених цим розділом.

Згідно з умовами п. 3.3 договору на момент укладення Договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірі 14,49% річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки.

В п. 3.4 кредитного договору для цілей цього Договору визначення використовуються в наступному значенні: період дії ставки - період у часі для якого встановлюється значення змінюваної процентної ставки. Перебіг першого періоду дії ставки починається з дати укладення договору та завершується 30.06.2021 року.

В п. 3.5. кредитного договору передбачено, що змінювана ставка на другий та наступні періоди дії ставки визначаються наступним чином: змінювана процентна ставка = базова ставка + 4,9% (маржа).

Сторони домовилися, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у відповідності до Розділу 3 (розрахунки між сторонами) цього кредитного договору з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору (п. 3.11 договору).

Пунктами 3.12, 3.15 кредитного договору сторони погодили, що позичальник сплачує проценти, комісії та інші платежі за кредитним договором щомісяця, в строки (терміни), визначені графіком погашення заборгованості (Додаток № 1 до кредитного договору). Нарахування комісій, встановлених цим кредитним договором, відбувається згідно строків, передбачених обліковою політикою банку, до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою в банк на рахунок № НОМЕР_4 .

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором (п. 2.1, 4.8.) та додатками до нього.

Згідно із п. 4.7. кредитного договору, банк у випадку передбачених п. 2.10 кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частину кредиту) право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим кредитним договором виникає, у разі прострочення сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць (а.с. 14-16).

Невід`ємною частиною Кредитного договору № 25129/2019 є Додаток №1, який становить собою графік погашення заборгованості, відповідно до якого ОСОБА_1 повинен був вносити грошові кошти у розмірі 11 781,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.07.2019 року та по 20.05.2023 року, та останній платіж 19.06.2023 року у розмірі 11 753,00 грн. (а.с. 17).

На забезпечення виконання зобов`язань 18 липня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір застави транспортного засобу, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрковою О.А. та зареєстрований в реєстрі за №446, предметом якого є транспортний засіб: марки SKODA, модель OCTAVIA А7, сірого кольору, 2018 року випуску, номер шасі: НОМЕР_1 , об`єм двигуна: 1395 куб.см., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість 596 000 грн., який належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 . Заставна вартість предмета застави визначилась сторонами у сумі 476 800,00 грн.

21.08.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2352, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб: марки SKODA, модель OCTAVIA А7, 2018 року випуску, номер шасі: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу, нотаріус пропонує задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 24.03.2020 року по 19.08.2020 року включно, у тому числі: 356 413,70 грн. - неповернута сума кредиту станом на 19.08.2020 року; 26 078,44 грн. - прострочені відсотки станом на 19.08.2020 року; 1 800,00 грн. - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису; Загальна сума становить 384 292,14 грн. (а.с. 24).

25.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. відкрито виконавче провадження № 63139659, на підставі виконавчого напису № 2352 від 21.08.2020 року вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. (а.с. 26-27).

28.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. винесено постанову про розшук майна боржника транспортний засіб: SKODA, номер шасі: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , (а.с. 25, 28).

22.04.2021 року представник АТ «Кредобанк» - за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до ОСОБА_1 з досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості, яка повернулась відправнику за поштовою адресою (а.с. 29-32).

З доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором та станом на 15 квітня 2021 року заборгованість становить у розмірі 418 381,34 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 356 413,70 грн.; прострочені відсотки 58 159,25 грн.; донараховані відсотки станом на 15.04.2021 року 2 008,39 грн.; понесені банком судові витрати 1800,00 грн.

Також судом встановлено, що 21 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 25129/2019 від 20 червня 2019 року, укладеним між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 152-155).

Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на встановлені обставини та на наявні у справі докази, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 356 413,70 грн., яка підтверджується матеріалами справи.

Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати зазначеної суми судом не встановлено.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача прострочених відсотків в розмірі 58159,25 грн. та донарахованих відсотків станом на 15.04.2021 року в розмірі 2008,39 грн., то суд виходить з наступного.

Суд критично відноситься до твердження представника відповідача про те, що відповідач не отримував досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості і не мав можливості ознайомитися зі змістом досудової вимоги та реалізувати своє право досудового врегулюванням спору з позивачем, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Так Банком за актуальною поштовою адресою місця реєстрації проживання ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу, яка повернулася по закінченню терміну зберігання, тобто саме ОСОБА_1 не добросовісно користувався своїми правами, та факт не отримання поштового відправлення не залежав від банку.

Крім того, суд приймає до уваги, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з листопада 2020 року перебувала цивільна справа №202/6720/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», треті особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Щигарцев Ігор В`ячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис №2352 від 21 серпня 2020 року був вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. та заборгованість за період з 24.03.2020 року по 19.08.2020 року за тілом кредиту складала - 356413,70 грн., по відсоткам - 26078,44 грн. Отже, ОСОБА_1 не добросовісно виконував умови Кредитного договору, порушував його, знав про його існування та дострокове стягнення заборгованості, але більше року не виконував його, та на час звернення позивача з даним позовом до суду жодного погашення не здійснював.

А оскільки Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2021 року по справі № 202/6720/20, задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яке Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 року залишено без змін, то відповідно дострокове стягнення заборгованості виникло з моменту направлення банком відповідачу досудової вимоги 22.04.2021 року.

Як вбачається із матеріалів справи 22.04.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся до ОСОБА_1 з досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через тривале невиконання позичальником грошових зобов`язань за Кредитним договором, де зазначено про прострочені відсотки в розмірі 58 159,25 грн. та донараховні відсотки станом на 15.04.2021 року в розмірі 2008,39 грн. Аналогічна сума заборгованості вказана в позовній заяві, отже позивач (Банк) не здійснював нарахування відсотків після направлення досудової вимоги, відтак порушення вимог чинного законодавства України позивачем відсутні.

Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги позивача в частині позовних вимог щодо стягнення прострочених відсотків та донарахованих відсотків знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат в розмірі 1800,00 грн., а саме коштів оплачених за вчинення виконавчого напису №2352 приватному нотаріусу Барбуляк Х.М. то суд виходить з наступного.

Як вбачається із п.5.3 Договору застави, звернення стягнення на предмет застави здійснюється у судовому порядку - за рішенням суду; у позасудовому порядку - на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням та/або зверненням стягнення на предмет застави, підлягають відшкодуванню Заставодавцем у повному обсязі і забезпечуються цією заставою.

Відповідно до п.7.1 Договору застави, в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні усі завдані у зв`язку з цим збитки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначає позивач дані витрати він відносить до судових витрат, однак зазначені витрати передбачені Договором застави та не відносяться до судових витрат, а оскільки виконавчий напис №2352 від 21.08.2020 року вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. визнаний рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2021 року у справі №202/6720/20 таким, що не підлягає виконанню, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом наведені вище обставини, підтверджені доказами, які досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом АТ «Кредобанк» були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 275,72 грн.

Суд ураховує, що укладеним 21 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 1 не було передбачено відступлення новому кредитору права вимоги понесених судових витрат, зокрема по сплаті судового збору.

Суд відзначає, що справляння та розподіл судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір» та Цивільним процесуальним кодексом України, які безпосередньо не є актами цивільного законодавства. Отже, обов`язок щодо сплати судового збору не є за своє суттю цивільним зобов`язанням і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову, саме які виникають з цивільних правовідносин. У той час як стаття 512 ЦК України передбачає заміну кредитора саме у цивільному зобов`язанні. В даному випадку заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

За таких обставин, суд вважає, що у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 6248,72 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 41 838,13 грн., то зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суду не були надані належні докази щодо їх понесення ані первісним позивачем, ані його правонаступником.

Також суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн., приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки представником відповідача не надано належних доказів їх понесення, а як вбачається з п.п.2,3 Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги №23-10-20/01 від 23 жовтня 2020 року, укладеного 20.09.2021 року між адвокатом Кумченко В.Ю. та Самарським С.М., вартість правової допомоги за даною Додатковою угодою становить 15000,00 грн. та клієнт здійснює оплату вартості правової допомоги за даною Додатковою угодою протягом трьох робочих днів з дати укладання даної Додаткової угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 1048-1050, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 4 13, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) заборгованість за кредитним договором №25129/2019 від 20 червня 2019 року, що станом на 15 квітня 2021 року становить 416581,34 грн. (чотириста шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна гривня 34 коп.), яка складається з наступного: 356 413,70 грн. заборгованість за тілом кредиту; 58 159,25 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 2008,39 грн. - донараховані відсотки станом на 15.04.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) сплачений судовий збір у розмірі 6 248,72 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар