ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3577/22 Справа № 200/5094/19 Категорія 2 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І.А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В,

при секретарі - Панасенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційними скаргамиДніпровської міської ради, Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада»

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» про визнання протиправними рішень та їх скасування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є., за реєстровим № 416, є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 635 кв.м. у фактичному користуванні, крім того самовільно зайнятої ділянки 285 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 125354158 від 25 травня 2018 року.

Також, на підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є., за реєстровим № 418, є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 635 кв.м. у фактичному користуванні, крім того самовільно зайнятої ділянки 285 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 125357544 від 25 травня 2018 року.

Зазначає, що рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 15 лютого 2017 року №257/18, Дніпропетровській єврейській релігійній громаді надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування культових та інших будівель у районі АДРЕСА_2 .

Крім того, рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року №301/24, земельну ділянку у районі АДРЕСА_2 передано у постійне користування Дніпропетровській єврейській релігійній громаді та зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,2623 га з кадастровим номером :03:336:0043.

Вважає, що спірні рішення порушують її права та інтереси, оскільки вона володіє на законних підставах даною земельною ділянкою та набула право користування нею. На даній земельній ділянці розташоване домоволодіння, яке їй належить на праві приватної власності. Разом з тим, будучи власником домоволодіння АДРЕСА_1 має першочергове право користування земельною ділянкою, що відповідає положенням ст. 377 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України.

Зазначає, що рішення Дніпровської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та передання спірної земельної ділянки у постійне користування іншій особі, прийняті всупереч положенням чинного законодавства України, за наявності не знятої реєстрації права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, просила суд визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 15 лютого 2017 року №257/18 "Про надання Дніпропетровській єврейській релігійній громаді дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування культових та інших будівель у районі АДРЕСА_2 " та рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року №301/24 "Про передачу земельної ділянки у районі АДРЕСА_2 у постійне користування Дніпропетровській єврейській релігійній громаді для будівництва та обслуговування культових та інших будівель".

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року № 301/24 про передачу земельної ділянки у районі АДРЕСА_2 у постійне користування Дніпропетровській єврейській релігійній громаді для будівництва та обслуговування культових та інших будівель.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу щодо судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів знищення домоволодіння, а також припинення права власності на нього в установленому порядку. Суд дійшов висновку, що знищення нерухомого майна, як підстава припинення права власності, не є абсолютним, оскільки майно може бути знищено поза волею власника, тому законодавець передбачив спеціальний порядок припинення такого права. Відмовляючи у частині задоволення позовних вимог про скасування рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 15 лютого 2017 року №257/18 суд зазначив, що дане рішення не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки при його прийнятті не було досліджено питання наявності прав третіх осіб на спірну земельну ділянку та не знятої реєстрації права власності, а відтак наявності першочергового права користування земельною ділянкою за іншим землекористувачем для обслуговування належних на праві власності будівель і споруд, ушкоджених пожежею. У зв`язку з чим, місце розташування обраної Дніпропетровською єврейською релігійною громадою земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання земель адміністративно-територіальних одиниць, затверджених у встановленому законом порядку. Суд зазначив, що дане рішення є актом одноразового застосування та вичерпало свою дію фактом його виконання, тому підстав для його скасування не знайшов.

Не погодившись з рішенням суду в частині визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року №301/24, Дніпровська міська рада та Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» звернулися з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. Разом з тим, Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» просила змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 15 лютого 2017 року №257/18 про надання Дніпропетровській єврейській релігійній громаді дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування культових та інших будівель у районі АДРЕСА_2 . Резолютивну частину рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишити без змін.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що на дату прийняття рішень Дніпровської міської ради від 15 лютого 2017 року №257/18 та від 20 вересня 2017 року № 301/24 позивач не мала будь-яких прав на об`єкти, розташовані на спірній земельній ділянці. На момент звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, зазначені рішення були виконані Релігійною організацією «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», а тому вичерпали свою дію. Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» на законних підставах отримала у постійне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:336:0043. Крім того, окремою самостійною підставою для відмови у задоволенні позову є пред`явлення позову до неналежного відповідача, оскільки спір виник щодо володіння та користування спірною земельною ділянкою, яка належить Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», яка залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, натомість, має бути на думку скаржників відповідачем (співвідповідачем) у справі.

Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» в своїй апеляційній скарзі в обґрунтування вимог щодо зміни мотивувальної частини рішення зазначила, що однією із позовних вимог ОСОБА_1 є визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради від 15 лютого 2017 року №527/18, проте рішення з таким номером про надання Дніпропетровській єврейській релігійній громаді дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування культових та інших будівель у районі АДРЕСА_2 не існує.

Дніпровська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» задовольнити, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Рибіна І.В. подали відзив на апеляційні скарги, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просили залишити апеляційні скарги Дніпровської міської ради та Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» без задоволення, а рішення суду без змін.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 25 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є., за реєстровим № 416, є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що розташоване на земельній ділянці площею 635 кв.м., у фактичному користуванні та самовільно зайнятої земельної ділянки 285 кв.м., літ. А -16 цоколь будинку ушкоджений пожежею.

Згідно договору купівлі продажу від 25 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є., за реєстровим № 418, позивач придбала іншу частину домоволодіння у розмірі 1/2 частки за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 635 кв.м., та самовільно зайнятої земельної ділянки 285 кв.м.

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 19 червня 2017 року №6/15-0617, який було зроблено департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:336:0043 вільна від забудови.

Як видно з висновку експертів, за результатами проведення комісійної комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1722/1723-18 від 16 квітня 2018 року, на земельній ділянці АДРЕСА_1 відсутні будь-які будівлі або частини будівель, конструкції, стіни, цоколі житлового будинку або інші елементи будівель (в тому числі ушкоджені пожежею).

Житловий будинок літ.А-1 у АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (на день проведення експертизи), або частини вказаного будинку, конструкції стіни, цоколь житлового будинку або інші елементи (в тому числі ушкоджені пожежею) - в натурі не існує.

Згідно відповіді Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, в матеріалах топографо-геодезичної зйомки М 1:500 від 02 квітня 2018 року виконавцем робіт зазначені контури фундаменту будівлі. При цьому необхідно відзначити, що фундамент будівлі, позначений в матеріалах топографо-геодезичної зйомки М 1:500 від 02 квітня 2018 року, в натурі не існує і за матеріалами топографо-геодезичних зйомок, виконаних протягом 2012-2017 років не існував.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 25 травня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41294969 від 25 травня 2018 року, про реєстрацію права власності на 1/2 домоволодіння АДРЕСА_1 (цоколь житлового будинку, ушкоджений пожежею) за ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серія і номер: №418, виданий 25 травня 2018 року, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ковальова Є.Є., номер запису про право власності: 26331149, і прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41294505 від 25 травня 2018 року, про реєстрацію права власності на 1/2 домоволодіння АДРЕСА_1 (цоколь житлового будинку, ушкоджений пожежею) за ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серія і номер: 416, виданий 25 травня 2018 року, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ковальова Є.Є., номер запису про право власності: 26330735.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , на підставі договору №418 купівлі-продажу від 25 травня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є. ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частини цоколю житлового будинку (ушкодженого пожежею). Також, за договором купівлі-продажу від 25 травня 2018 року №416 ОСОБА_1 належить 1/2 частини цоколю житлового будинку (ушкодженого пожежею), розташованого по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ані на момент укладання позивачем договорів купівлі-продажу від 25 травня 2018 рку за реєстровими № 416, № 418, ані станом на момент прийняття Дніпровською міською радою рішень щодо вказаної даної земельної ділянки, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не було внесено запису про знищення даного нерухомого майна, а тому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , мало статус об`єкта нерухомого майна.

Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 15 лютого 2017 року №257/18 було надано Дніпропетровській єврейській релігійній громаді дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування культових та інших будівель у районі АДРЕСА_2 .

Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року № 301/24 земельну ділянку у районі АДРЕСА_2 , передано в постійне користування Дніпропетровській єврейській релігійній громаді.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року №301/24, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набула право власності на домоволодіння, яке до цього належало ОСОБА_2 . Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів знищення домоволодіння, а також припинення права власності на домоволодіння в установленому порядку. Разом з тим, суд зазначив, що знищення нерухомого майна, як підстава припинення права власності, не є абсолютним, оскільки майно може бути знищено поза волею власника, тому законодавець передбачив спеціальний порядок припинення такого права.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої й апеляційної інстанцій).

Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Згідно зі статтями 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, станом на 27 вересня 2017 року право постійного користування спірною земельною ділянкою зареєстровано за Дніпропетровською єврейською релігійною громадою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє порушення прав та інтересів позивача, оскільки згідно наданих нею договорів, остання придбала у власність домоволодіння, що знаходиться на спірній земельній ділянці 25 травня 2018 року, тобто вже після того, як Релігійна організація «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» здійснила реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою.

Слід також зазначити, у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача, не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що між сторонами виник спір з приводу земельної ділянки, право постійного користування якою на момент звернення із позовом до суду, виникло у Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», визначена у позовній заяві як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а не як співвідповідач у справі.

Клопотань про залучення Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» судом в якості співвідповідача у справі, позивачем не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Верховний Суд у своїх постановах від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19 та від 20 січня 2021 року у справі №203/2/19 неодноразово зазначав, що визначення позивачем у позові складу сторін має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті, є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для скасування рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року №301/24 про передачу земельної ділянки у районі вул. Ливарної та вул. Поля у Соборному районі м. Дніпра в постійне користування Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада».

За таких обставин, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року №301/24 про передачу земельної ділянки у районі вул. Ливарної та вул. Поля у Соборному районі м. Дніпра, в постійне користування Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» про зміну мотивувальної частини рішення в частині залишених без задоволення позовних вимог. Колегія суддів зазначає, що помилкове зазначення номеру рішення Дніпровської міської ради 527/18 замість 257/18 на законність рішення суду першої інстанції не впливає.

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з позивача на користь Дніпровської міської ради слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 305, 20 грн.

Разом з тим, підлягають стягненню з позивача на користь Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 305, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Апеляційну скаргу Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року в частині визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 20 вересня 2017 року № 301/24 «Про передачу земельної ділянки у районі вул. Ливарної та вул. Поля (Соборний (Жовтневий) район) у постійне користування Дніпропетровській єврейській релігійній громаді, код ЄДРПОУ 23644881, для будівництва та обслуговування культових та інших будівельскасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 305, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 305, 20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова