Справа № 465/6757/19 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-з/811/45/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
18 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Цяцяка Р.П.,
суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Симця В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2021 року,
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Держави Україна в особі Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення моральної та майнової шкоди завданої невиконання рішення суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) моральну шкоду заподіяну внаслідок невиконання рішення суду у розмірі 10 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено(том 3, а.с. 126-133).

Дане рішення оскаржив представник позивачки.

Апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права (том 3, а.с. 139-145).

На стадії апеляційного розгляду справи адвокатом Стасишиним Р.М., представником відповідача ОСОБА_2 , було подано до суду Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , у якому містилося прохання у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а також зазначено, що орієнтовна сума витрат згаданого відповідача на правову допомогу становить 3 000 грн. (том 3, а.с. 189-191).

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , було залишено без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2021 року - без змін (том 3, а.с. 196-199).

18 лютого 2022 року адвокат Стасишин Р.М., представник відповідача ОСОБА_2 , надіслав до Львівського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, а саме: про стягнення з позивачки ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_2 3 000 грн. витрат на правничу допомогу (том 3, а.с. 201-202).

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вся кореспонденція надіслана на адресу позивачки ОСОБА_4 , зазначеною нею у позовній заяві, апеляційній скарзі та інших документах, поданих нею до суду, повернулася без вручення її адресату: з довідкою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (том 3, а.с. 210-211).

Представник позивачки, адвокат Возний О.Й., будучи своєчасно (12.03.2022 року) належним чином повідомленим про розгляд судом 18.04.2022 року заяви про ухвалення додаткового рішення по справі (том 3, а.с. 212, 219), в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, а також перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про судові витрати, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами;

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137);

- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).

Для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати; п.1 ч.2 статті 137 ЦПК).

Як стверджується матеріалами справи, представник відповідача Чепишка С.І. на підставі Договору про надання правової допомоги від 30 листопада 2021 року (копія якого є наявною у матеріалах справи) в порядку надання згаданому відповідачу професійної правничої допомоги знайомився з матеріалами справи та подав до суду Відзив на апеляційну скаргу (том 3, а.с. 160, 175, 189-191, 201-207).

Натомість, позивачкою та її представником так і не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та (або) доводів і доказів про неспівмірність цих витрат, що унеможливлює вирішення судом питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки (ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності) суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, з власної ініціативи.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 454/3919/18 (провадження № 61-13848св21) і в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковою для суду апеляційної інстанції.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_2 про стягнення з позивачки на користь згаданого відповідача 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 367, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 18 квітня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.