Провадження № 2/344/1304/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі с/з: Маланія Ю.Я..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.12.2010 року,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі Позивач) звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 , ( надалі Відповідачі) про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з Відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 14597,70 грн. за кредитним договором № б/н 25.12.2010 року, яка складається з:

-14597,70 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі : 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту,

-14597,70 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту,

-0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками,

-0,00 грн. заборгованість простроченими відсотками,

0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;

-0,00 грн. нарахована пеня,

-0,00 грн. нараховано комісії.

Представником Позивача в позовній заяві зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, він не заперечує проти розгляду справи у відсутності уповноваженого представника та винесення заочного рішення.

Відповідач подав заяву, в якій не заперечує щодо стягнення з нього заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» , з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 25.12.2010 року.

Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами Банку» складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві, про що свідчать копії Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи.

Банком на підставі договору банківських послуг віктрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позов а Позичальнику надано у користування кредитну катрку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16 000 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Банк свої зобов`язання за договором викона в повному обсязі а саме надав Позичальнику розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.06.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог

Посилаючись на те, що спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості із спадкоємців позичальника.

Відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що: до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 20.11.2020 року була направлена претензія кредитора до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори.

04.12.2020 року Позивачем було отримано відповідь Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого Позичальника із заявами при прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України - Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України - Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

08.06.2021 року до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК - Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно абз. 2 ч.2 ст. 1282 ЦК у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 25.12.2010 року становить - 14597,70 грн. за кредитним договором № б/н 25.12.2010 року, яка складається з:

-14597,70 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі : 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту,

-14597,70 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту,

-0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками,

-0,00 грн. заборгованість простроченими відсотками,

0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;

-0,00 грн. нарахована пеня,

- 0,00 - нараховано комісії.

31.05.2022 року через канцелярію суду Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою направлено на виконання ухвали суду від 12.05.2022 року належним чином засвідчені копії спадкової справи №752/2020 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з претензії кредитора в порядку ст.1281 ЦК України, копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , відомостей з ЄДР підприємств та організацій України ПАТ КБ «ПриватБанк», копія довіреності, видано «Приватбанк», копія виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ КБ «Приват Банк», копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру на ОСОБА_2 , в якій зазначено, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня,

копія повідомлення першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 25.11.2020 року №2144/02-14 про отримання ними претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ними отримана.

Відповідно до листа відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська на запит Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 25.11.2020 №2145/02-14, згідно з відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади міста Івано-Франківська ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 . За відомостями Муніципального реєстру м. Івано-Франківська відсутня інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі та їх витребування, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити .

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 1268ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги.

Згідно з п. 4.2 Глави 9 цієї ж Інструкції доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Відповідно до частини 4 ст.263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 21 серпня 2019 року в справі № 320/6489/16-ц, від 06 листопада 2019 року в справі № 333/2129/17, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому відповідальність спадкоємця обмежена вартістю отриманого у спадок майна.

Так, як на підставу для задоволення позовних вимог позивач покликається на той факт, що відповідач, на момент смерті боржника ОСОБА_2 проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , а тому відповідач на думку позивача прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.

Спадкування обов`язків, як зазначено в позовній заяві, відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

На підставі наведеного, враховуючи те, що позивачем надано, а судом здобуто докази на підтвердження як самого факту прийняття спадщини так і наявності та об`єму спадкового майна після смерті Позичальника ( ОСОБА_2 ) , у межах вартості якого спадкоємець останнього несе відповідальність перед кредитором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки в матеріалах справи наявні докази отримання від спадкодавця у спадщину майна, набуття статусу спадкоємця, і як наслідок, на даному етапі судом встановлено обов`язку задовольнити вимоги кредитора померлого позичальника ОСОБА_2 , а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позову, тому витрати, пов`язані з розглядом справи, слід віднести на рахунок позивача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст., 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.12.2010 року,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» ( 01101, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, , рах. НОМЕР_2 , МФО №305299 заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.12.2010 року у розмірі 14597,70 грн. ( чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім гривень) 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Домбровська Г.В.

Повний текст рішення складено і підписано 11.07.2022 року.