ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5149/22

Провадження № 22-ц/4820/1416/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Хмельницького міського центру зайнятості на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2022 року (суддя Колієв С.А.) за позовом Хмельницького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року Хмельницький міський центр зайнятості звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що за даними звірки з Управлінням Пенсійного фонду в м.Хмельницькому, відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку в Хмельницькому міському центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, також перебувала в цивільно-правових відносинах з ТОВ «Ізі Кредит», згідно договору про надання послуг № 105755 від 14.04.2021 року. Відповідач в порушення вимог п.4 ч.2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», не повідомила позивача про перебування в цивільно-правових відносинах та надання послуг ТОВ «Ізі Кредит», у зв`язку з чим в цей період ОСОБА_1 безпідставно була нарахована допомога по безробіттю. Станом на 22.02.2022 року ОСОБА_1 кошти не повернула.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмельницького міського центру зайнятості безпідставно отримані кошти в розмірі 8557 грн. 84 коп. та судовий збір - 2481 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Хмельницький міський центр зайнятості, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмельницького міського центру зайнятості кошти в сумі 8557 грн. 84 коп., а також судовий збір в сумі 2481 грн. за подання позовної заяви, 3721 грн. 50 коп. - за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування скарги зазначав, що судом не прийнято до уваги те, що укладення відповідачкою договору цивільно-правового характеру є обставиною, яка впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю. Неповідомлення ОСОБА_1 позивача про таку обставину свідчить про невиконання своїх обов`язків та підставою для стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю відповідно до положень статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Безпідставним є посилання суду першої інстанції на неотримання коштів за договором цивільно-правового характеру, оскільки факт отримання чи неотримання відповідачем коштів не змінює його обов`язок повідомити центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати його забезпечення. Не заслуговують на увагу і доводи про недійсність договору на виконання робіт від 14.04.2021 року №105755, оскільки ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, а тому, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, оскільки вона набула спірні кошти добросовісно та на законних підставах, а тому просила залишити апеляційну скаргу Хмельницького міського центру зайнятості без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та з цього ж дня була зареєстрована та перебувала на обліку у Хмельницькому міському центрі зайнятості як безробітна та отримувала відповідну грошову допомогу.

30 червня 2021 року, у зв`язку із поданою особистою заявою, реєстрація ОСОБА_1 як безробітної була припинена.

Вказані обставини визнаються та не оспорюються сторонами, підтверджені відповідними доказами: відомостями із персональної картки № 800018 яка була заведена у Хмельницькому міському центрі зайнятості на ім`я ОСОБА_1 ; відповідними відмітками у трудовій книжці НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_1 ..

За період з 14 квітня 2021 рік по 30 червня 2021 рік відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 8557,84 грн.

Відповідно до акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 08 вересня 2021 року № 164 встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування її на обліку як безробітної та в період одержання допомоги по безробіттю в Хмельницькому міському центрі зайнятості з 14.04.2021 року по 27.05.2021 рік перебувала у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Ізі Кредит».

14 квітня 2021 року між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг №105755, який згідно повідомлення товариства від 27.05.2021 року був достроково припинений замовником в односторонньому порядку.

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 з Хмельницького міського центру зайнятості було направлено претензію щодо добровільного повернення отриманої допомоги по безробіттю у сумі 8557,84 грн., протягом 15 днів.

Наказом Хмельницького міського центру зайнятості від 17.02.2022 року прийнято рішення щодо повернення відповідачем отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 8557,84 грн.

Згідно відомостей, наданих УПФ України ОСОБА_1 в період з 14.04.2021 року по 27.05.2021 рік перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Ізі Кредит», проте за вказаний період ОСОБА_1 не отримувала жодного доходу (а.с.8, 52).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що позивач не довів недобросовісність відповідачки у набутті спірної грошової суми. Обставини щодо неповідомлення ОСОБА_1 даних, які впливають на надання їй статусу безробітної та, відповідно, права на отримання допомоги по безробіттю, спростовуються обґрунтованими поясненнями самої відповідачки, що вона вважала не укладеним договір про надання послуг із ТОВ «Ізі Кредит» і того, що не перебувала із вказаним товариством у будь-яких правовідносинах, в тому числі і трудових та не отримувала від вказаного товариства жодних виплат і з цього приводу спору не має. Крім того, про факт відмови відповідача у працевлаштуванні міський центр зайнятості був повідомлений самим ТОВ «Ізі Кредит» ще 16.04.2021 року.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 в період з 08.04.2021 року по 30.06.2021 року вона перебувала на обліку як безробітна у Хмельницькому міському центрі зайнятості. Згідно відомостей наданих УПФ України жодного доходу за вказаний період ОСОБА_1 не отримувала.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.

При цьому призначення вказаної допомоги по безробіттю пов`язується саме із наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти. Необхідними умовами для визнання особи безробітною і для виплати відповідної грошової допомоги, є не формальне укладення цією особою цивільно-правової угоди на виконання певних послуг , а реальне зайняття певною діяльністю та отримання доходу (прибутку) від такої діяльності, який необхідний людині для забезпечення її фізичного існування.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що апелянтом не доведено та не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт недобросовісності з боку відповідача щодо отримання нею грошової допомоги, умисного приховування нею факту перебування у цивільно-правових відносинах із ТОВ «Ізі Кредит». Отже, немає правових підстав для задоволення позову, з огляду на те, що ОСОБА_1 на час звернення із заявою про надання статусу безробітного та після надання такого статусу не працювала, та не отримувала грошової винагороди за таку роботу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Хмельницького міського центру зайнятості залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк