693/371/22
2/693/224/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19.08.2022 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коломієць С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказало, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав заяву б/н від 03.02.2014р.

При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України.

Після підписання вищевказаної заяви-анкети разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які вкладені на банківському сайті www.privatbank.ua, на ім?я ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 9900 грн. 00 коп.

Таким чином, позивач свої зобов?язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах установленого кредитного ліміту, а відповідач у свою чергу зобов?язався здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов?язкового платежу.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов?язаннями, а тому позивач має право достроково вимагати від відповідача повернення всієї суми заборгованості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.10.2018р.

Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв?язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов?язання, які нерозривно пов?язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи з вищевказаного, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини.

01.07.2020р. позивачем була направлена претензія кредитора до Жашківської державної нотаріальної контори та 07.07.2020р. отримана відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

05.08.2021р. спадкоємцю померлого - ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, в якому позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 03.02.2014р. становить 5445 грн. 40 коп., яка складається з наступного:

- 5445 грн. 40 коп. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 00 грн. 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 5445 грн. 40 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 00 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками;

- 00 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками;

- 00 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

- 00 грн. 00 коп. - нарахована пеня;

- 00 грн. 00 коп. - нарахована комісія.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив:

- стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5445 грн.40 коп.;

- вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про огляд веб-сайту банку та про витребування доказів з Жашківської нотаріальної контори.

Ухвалою суду від 08 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив.

У судове засідання сторони не з`явися по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки не повідомили.

Ч.2 ст.275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ч.1 ст.120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

На підставі ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність поважних причин неявки у судове засідання сторін, а тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 03.02.2014р., згідно якої він погодився з тим, що ця заява разом з Пам?яткою, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, правилами користування, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з вищевказаними умовами у письмовому вигляді та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 9900 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Також він зобов?язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватиБанку www.privatbank.ua.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 03.02.2014р. вбачається, що станом на 09.12.2021р. заборгованість ОСОБА_2 перед банком становить 5445 грн. 40 коп.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК.

Верховний Суд у своїх постановах від 15.09.2019р. та 19.02.2020р. дійшов висновку, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в ч.ч.2, 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги;

коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

01.07.2020р. представником позивача була направлена претензія кредитора до Жашківської державної нотаріальної контори та 07.07.2020р. отримана відповідь, в якій повідомляється, що спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .

05.08.2021р. спадкоємцю померлого - ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, в якому позивач пред`явив свої вимоги, однак вказана претензія була залишена без задоволення.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов?язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Положенням ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

З метою повного, всебічного та об?єктивного з?ясування обставин справи, 10.06.2022р. до Жашківської державної нотаріальної контори було направлено запит №693/371/22/4547/2022 та ухвалу суду від 08.06.2022р. про витребування копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 .

З листа-відповіді від 24.06.2022р. №280/02-14 на вказаний вище запит, вбачається, що у провадженні Жашківської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №428/2018, заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3 .

Враховуючи норми чинного законодавства, практику Верховного Суду, проаналізувавши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , яка не є спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч.ч.1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевстановленого, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись практикою Верховного Суду у постановах від 15.09.2019р. у справі №640/6274/16-ц та від 19.02.2020р. у справі № 607/98/17, ст.ст.1216, 1218, 1220, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 19, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 272-273, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Рішення складене 19.08.2022р.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик