КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 758/8675/20

провадження №22-ц/824/5700/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Укрсиббанк» - Ребрика Андрія Михайловича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року /Ларіонова Н.М./

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Укрсиббанк» про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 28 875, 31 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року позов задоволено, стягнуто з АТ «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 28 875, 31 грн., вирішено питання судового збору. /а.с. 79-83/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ «Укрсиббанк» - Ребрик А.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, позивачем спірну суму було перераховано на рахунок АТ «Укрсиббанк» для забезпечення витрат по авансуванню виконавчого провадження в межах домовленостей щодо погашення кредитної заборгованості. Вказував, що ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачає повернення грошових коштів за умови що не існує підстави за якої вони були набуті. Водночас, в даному випадку відбулось набуття майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання і не є в даному випадку безпідставним. Так, умовами пільгового погашення кредитної заборгованості перед банком передбачалась обов`язкова компенсація позичальником витрат, пов`язаних з процедурою стягнення боргу, з якими позивач погодився та виконав ці умови, що не заперечується сторонами, а право на отримання невикористаної суми авансового внеску передбачено ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» яка передбачає, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску.

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

17.03.2022 р. наказом Голови Київського апеляційного суду Головачова Я.В. в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи. Припинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату Київського апеляційного суду. Установлено, що судді Київського апеляційного суду можуть здійснювати свої повноваження дистанційно у доступному для них місці (в межах України), що дає можливість здійснювати повноваження судді апеляційного суду.

Відповідно до даних системи АСЕД «Апеляція» після 24.02.2022 р. жодних клопотань від сторін не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 26.11.2007 р. між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19.12.2016 р. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Укрсиббанк» стягнуто 55 710, 50 дол. США, що в еквіваленті становить 1 403 955, 13 грн боргу по кредитному договору.

14.03.2017 р. Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено до примусового виконання.

10.04.2017 р. відкрито виконавче провадження ВП 5371832.

15.05.2018 р. ОСОБА_1 перераховано АТ «Укрсиббанк» суму в розмірі 28 875, 81 грн з призначенням платежу - авансовий внесок на виконавче провадження згідно кредитного договору позичальник ОСОБА_1

26.06.2018 р. виконавчий лист повернутий стягувачу згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою ПАТ «Укрсиббанк».

06.08.2018 р. за платіжним дорученням №719 сплачений банком авансовий внесок був повернутий стягувачу Залізничним ВДВС м. Львова у розмірі 28 824, 31 грн.

14.01.2019 р. ухвалою Залізничного районного суду м. Львова задоволено заяву про перегляд заочного рішення, справа призначена до розгляду і 08.07.2019 р. залишена без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача.

26.06.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до АТ «Укрсиббанк» з вимогою про повернення сплаченої ним банку суми у розмірі 28 824, 31 грн, відповіді не отримав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 1212 ЦК України про те, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Встановивши, що 15.05.2018 р. ОСОБА_1 перераховано АТ «Укрсиббанк» суму в розмірі 28 875, 81 грн з призначенням платежу - авансовий внесок на виконавче провадження, який після повернення виконавчого листа за платіжним дорученням №719 був повернутий стягувачу - банку, Залізничним ВДВС м. Львова у розмірі 28 824, 31 грн., суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що дана сума підлягає поверненню оскільки відпала підстава, на якій кошти були набуті банком.

Доводи апеляційної скарги, щодо договірних зобов`язань між сторонами а тому безпідставного застосування ст. 1212 ЦК України, апеляційним судом відхиляються, оскільки в даному випадку, як вірно зазначено судом першої інстанції підстава на якій набувались грошові кошти - внесення авансового платежу у виконавчому провадженні відпала у зв`язку з поверненням виконавчого листа стягувачу разом з авансовим платежем. Тому, підстав для збереження банком авансового платежу на виконавче провадження не існує.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Укрсиббанк» - Ребрика Андрія Михайловича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: