печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Бусик О.Л.

при секретарі: Трубінській І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Акціонерного товариства «РВС БАНК» про визнання виконавчого документа з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-5041/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2020 року АТ «РВС Банк» звернулось до суду із вказаною заявою.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2009 року в справі № 2-5041/09 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість за кредитним договором № 75 від 31 липня 2007 рокуу розмірі 8 409 740,27 грн, судовий збір у розмірі 1700,00 грн, витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн, на виконання якого 17 грудня 2010 року видано виконавчий лист.

Зауважує, що 14 листопада 2019 року ПАТ «АКБ «Київ» відступило своє право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «ПАРІС», яке в свою чергу, відступило заявнику свої права кредитора згідно за укладеним 06 грудня 2019 року договором про відступлення права вимоги №06/12/2019-1, в тому числі й за укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Київ» договором про надання кредиту № 75 від 31 липня 2007 року та укладеним з метою забезпечення вказаного договору між ОСОБА_2 та ПАТ «АКБ «Київ» договору іпотеки № 513 від 29 травня 2008 року.

АТ «РВС Банк» зазначає, що 30 липня 2020 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва задоволено його заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник вказує, що внаслідок укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя та реєстрації на підставі нього права власності на передане в іпотеку нерухоме майно за ним як кредитором, зобов`язання ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № 75 від 31 липня 2007 року припинилось шляхом його виконання, проведеного належним чином, у зв`язку з чим, просить визнати виконавчий документ, з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2009 року в цивільній справі № 2-5041/09 про стягнення зОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 409 740,27 грн, судового збору в розмірі 1700,00 грн, витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн таким, що не підлягає виконанню.

Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути вказану заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2009 року Печерським районним судом м. Києва ухвалено рішення в цивільній справі № 2-5041/09 за позовом ПАТ «АКБ «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість в сумі 8 409 740,27 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. та витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн

На підставі вказаного рішення, 17 грудня 2020 року представнику ПАТ «АКБ «Київ» видано виконавчий лист, за яким з метою його примусового виконання державним виконавцем Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) 04 січня 2018 року відкрито виконавче провадження № 55461564.

Так, виконавчий лист перебуває на виконанні в Печерському РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) (виконавче провадження № 55461564) та триває примусове стягнення.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва в справі № 757/5692/20 від 30 липня 2020 року замінено вибулого стягувача ПАТ «АКБ «Київ» на його правонаступника - АТ «РВС Банк» у справі № 2/5041/09 за позовом ПАТ «АКБ «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 75 від 31 липня 2007 року між ПАТ «АКБ «Київ» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № 513 від 29 травня 2008 року, право вимоги за яким було відступлено АТ «РВС Банк».

09 грудня 2019 року між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким остання як іпотекодавець передала у власність іпотекодержателю земельну ділянку, яка розташована на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер: :02:010:0001 (загальною площею 0,7500 га).

Згідно з п.10 договору сторони погодили, що цей договорі розцінюється як добровільне повне погашення вимог іпотекодержателя іпотекодавцем та боржником за основним зобов`язанням.

Відповідно до п.10.1 цього договору після реєстрації права власності на предмет іпотеки за Іпотекодержателем будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання є недійсними, зобов`язання боржника за основним зобов`язанням вважаються виконаними у повному обсязі, а зобов`язання іпотекодавця та дія іпотечного договору припиняються.

В цей же день, 09 грудня 2019 року право власності на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області, кадастрові номери: :02:010:0001 (загальною площею 0,7500 га), було зареєстровано за іпотекодержателем АТ «РВС Банк», що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 грудня 2019 року (індексний номер витягу 192115514).

Відповідно до приписів ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом даної норми підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо (правова позиція Верховного Суду у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц та від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Суд, вважає, що зобов`язання ОСОБА_1 з погашення боргу за кредитним договором на підставі рішення суду припинене з огляду на договірне (домовленість сторін) задоволення вимог кредитора шляхом передачі йому іпотекодавцем ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, оформленою договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 грудня 2019 року.

Наведене у свою чергу свідчить про наявність передбачених ст.432 ЦПК України для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 352-355, 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «РВС БАНК» про визнання виконавчого документа, з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2009 року у цивільній справі № 2-5041/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Печерським районним судом м. Києва 17 грудня 2010 року в справі № 2-5041/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Київ», правонаступником якого є Акціонерне товариство «РВС Банк», боргу за кредитним договором у розмірі 8 409 740,27 грн, судового збору в розмірі 1700,00 грн, витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Л. Бусик