Справа № 677/1620/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 серпня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гладій Л.М.,

з участю секретаря Федченко Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі по тексту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»), треті особи приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що нею отримано матеріали виконавчого провадження від приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І. М., відповідно до яких вона дізналася, що за заявою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про примусове виконання, приватним виконавцем 18 серпня 2021 року відкрите виконавче провадження по виконавчому напису №1915, вчиненому 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., з неї на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» стягується заборгованість за кредитним договором № 0207-0071 від 01 серпня 2019 року в сумі 18150 грн.

При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29 червня 1999 року, при цьому, приватний нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів, а тому стягнення заборгованості проводиться за період з 15 серпня 2019 року по 12 травня 2021 року в сумі 17800 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 7800,00 грн.

Виходячи з предмету та норм права, що стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису, вважає, що він вчинений в порушення норм права, а заборгованість не є безспірною.

Вважає, що у приватного нотаріуса Бригіди В.О. не було підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки кредитний договір №0207-0071, на підставі якого він вчинений, не посвідчувався нотаріально сторонами при його укладенні, а тому не відноситься до документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у розумінні положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»; вчинення оскаржуваного виконавчого напису суперечить постанові Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, яка передбачає можливість вчинення виконавчого напису, якщо йдеться про відносини кредитора і боржника, лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору; заборгованість є спірною, оскільки вона нарахована та стягнута поза терміном дії кредитного договору, який визначений датою 14 серпня 2019 року, в той час як заборгованість стягнута за період з 15 серпня 2019 року по 12 травня 2021 року. Крім того відповідачем не було надано нотаріусу первинні документи оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки надана відповідачем копія висновки носить інформаційний характер та не може підтверджувати існування заборгованості.

Позивач також наголошує, що не отримувала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вимоги про сплату заборгованості, що є порушенням Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, відповідно до якого вчинення виконавчого напису, в разі порушення умов кредитного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень.

Окрім того, постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору.

Вказала, що виконавчий напис не підлягає виконанню як з підстави порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстави неправомірності вимог стягувача.

З таких підстав просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, позивач надіслала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю, наполягає на його задоволенні з підстав, наведених у позові.

Відповідач, який про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заперечень щодо задоволення позову не надіслали.

Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

01 серпня 2019 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в електронній формі за допомогою дистанційних засобів договір № 0207-0071 про надання кредиту, який підписаний нею за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора А137.

На підставі вказаного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кошти в сумі 10000 грн. на строк 14 днів (п.2. Договору), з кінцевою датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 14 серпня 2019 року, процентна ставка фіксована, та становить 2% в день від суми кредиту (п.4 Договору).

У випадку, якщо позичальник не повернув суму Кредиту у строк, встановлений п. 2 Договору, за весь час прострочення, включаючи день погашення Кредиту, Кредитодавець має право нараховувати , згідно вимог чинного законодавства України, а позичальник зобов`язаний сплатити 2 % пені від неповернутої суми Кредиту за кожен день прострочення.

01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №1915, у відповідності до якого з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» стягнуто 17800 грн. 00 копійок заборгованості за кредитним договором № 0207-0071 від 01 серпня 2019 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 350 гривень.

18 серпня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. відкрито виконавче провадження ВП №66561229 за виконавчим написом приватного нотаріуса Бригіди В.О. № 1915 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» боргу в сумі 18150 грн. 00 коп.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 4, 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частина 2 ст. 76 ЦПК України встановлює вичерпний перелік засобів доказування у цивільному процесі. До них належить: письмові докази, речові докази, електронні докази, показання свідків та висновки експертів.

Доказування, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду, у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство України не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 20 січня 2021 року, правові підстави для його вчинення були відсутні, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, навіть у випадку наявності правових підстав для вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, неможливість вчинення виконавчого напису від 01 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1915 обумовлюється таким.

Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 підпункту 3 Глави 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №269/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

Відповідно до вимог п. 3.4. Глави 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 підпункту 3 Глави 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, заякими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (надалі Перелік), а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

Безспірність документу перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вручення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або заявити заперечення кредитору. Якщо жодна з цих дій протягом встановленого строку не вчинена, заборгованість вважається безспірною.

Таким чином, нотаріусу, для вчинення виконавчого напису подається підтвердження, що боржнику надсилалась вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, та що він таку вимогу отримав, і лише після спливу тридцятиденного строку від дня пред`явлення вимоги, нотаріус може вчиняти виконавчий напис.

Відповідачем на підтвердження повідомлення боржника подано нотаріусу копію повідомлення від 12 квітня 2021 року, згідно якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заявило вимогу ОСОБА_1 про погашення заборгованості в строк до 12 травня 2021 року.

Матеріали справи доказів направлення та отримання ОСОБА_1 зазначеного повідомлення не містять, а тому суд доходить висновку, що позивач вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 0207-0071 від 01 серпня 2019 року, не отримувала, внаслідок чого була позбавлена можливості добровільно погасити заборгованість або оспорити її.

Вирішуючи питання про те, які документи підтверджують заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання Верховний Суд у постанові від 06.06.2019 (справа № 750/1627/18) дійшов висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

У вказаній справі Верховний Суд наголосив, що звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивача, надав розрахунок заборгованості. З урахуванням положень Переліку документів зазначений документ не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Як видно з матеріалів справи виписка з рахунка ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до ч.2 ст. 9 зазначеного закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідач нотаріусу належним чином оформлених доказів наявності у ОСОБА_1 заборгованості не наддав, а тому нотаріус не міг встановити початок виникнення заборгованості, що є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису.

Зважаючи на те, що надана ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» нотаріусу виписка з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості станом на 01 серпня 2019 року не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенню про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, надана банком виписка не може вважатися виконанням вимог абз. б) п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, в заяві про вчинення виконавчого напису відповідач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 0207-0071 від 01 серпня 2019 року, яка виникла за період з 15 серпня 2019 року по 12 травня 2021 року, тобто визначена відповідачем поза терміном дії договору, який узгоджений між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідно до п.2 кредитного договору становить 14 днів (а.с. 21). Так, як договір закінчив дію 14 серпня 2019 року кредитор втратив право нараховувати відповідні платежі поза межами дії договору, отже така заборгованість є спірною. Зазначене відповідає правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, дослідивши обставини справи та надані докази, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача.

Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривень.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 264-265, 354-355 ЦПК України, ст. 18 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 01 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №1915, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 17800 гривень заборгованості за кредитним договором № 0207-0071 від 01 серпня 2021 року та 350 гривень плати за вчинення виконавчого напису, - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, офіс 407, .

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, місцезнаходження:29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. М.Грушевського, 87, каб. 405.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: 02068, м. Київ, просп. Григоренка, 15, прим. 3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Гладій