КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 757/39717/21-ц

номер провадження №22-ц/824/4273/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Комісара Сергія Петровича

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року / ОСОБА_1 /

у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про відшкодування завданих збитків, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про відшкодування збитків, а саме матеріальної шкоди у розмірі 48 865, 72 грн., понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 грн., витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 4 000 грн. Також просила стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 19 720 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 48 865 грн. 72 коп. Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908, 00 грн. та 4 000 грн. за проведення експертизи. /а.с.156-159/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Комісар С.П. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, відповідно до п. 5 Розпорядження КП «Київтеплоенерго» за підприємством має бути закріплено не все майно енергетичного комплексу міста Києва, як це зазначено в рішенні, а лише те, що буде повернуте ПАТ «Київенерго» з їх володіння та користування після припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року. Крім того, зазначене розпорядження не є належним підтвердження того, що будь-яке майно закріплене за підприємством, зокрема мережа, на якій сталось пошкодження 03.04.2021 р. Стосовно не вчиненням підприємством ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна, а саме - теплових мереж біля житлового будинку за адресою: м. Київ, пров. Рильський, 10 , переданих йому в управління, вказував, що вказана ділянка мережі, на якій сталось пошкодження, не закріплена за підприємством і ним не експлуатується. Вказані обставини підтверджується долученими копіями листів Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2021 та підприємства від 04.06.2021, у відповідь на адвокатські запити в інтересах ОСОБА_2 , та копією схеми абонентської теплотраси у матеріалах справи. Щодо матеріалів поліції, вказував на їх непослідовність та суперечливість. Щодо висновку експерта також наголошував на тому, що при огляді присутнім був тільки представник позивача, представник підприємства не запрошувався, а сам акт огляду складено через два місяця після події, не містить підписів учасників огляду, як і протокол. Отже, висновок експерта не може бути належним доказом розміру завданої шкоди. Відсутні і підстави для відшкодування за проведену експертизу, оскільки вона проведена до відкриття провадження у справі, тобто до моменту набуття особою статусу учасника справи а тому такі витрати не можуть бути витратами у розумінні ст. 102 ЦПК України. Крім того, наголошував, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність певних умов відповідальності, у сукупності. Враховуючи те, що мережа, на якій сталось пошкодження, не закріплена за підприємством, а тому відсутня протиправна поведінка відповідача, що виключає склад цивільного правопорушення для можливості стягнення збитків.

ОСОБА_2 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість її доводів. Наголошувала, що КП «Київтеплоенерго» є надавачем послуг з теплопостачання та балансоутримувачем теплової мережі, на якій відбувся прорив 03.04.2021 р. Так, апелянтом проігноровано рішення КМР №517/4581 від 24.04.2018 р., за яким з 01.05.2018 року у ПАТ «Київенерго» припинилось право управління та користування майном м. Києва, що забезпечує функціонування теплового блоку паливо енергетичного комплексу м. Києва і з вказаної дати володіє та користується вказаним майном КП «Київтеплоенерго». Таким чином КП «Київтеплоенерго» є правонаступником ПАТ «Київенерго. Наголошувала на тому, що КП «Київтеплоенерго» є балансоутримувачем енергетичного комплексу м. Києва комунальної форми власності, здійснює постачання теплової енергії займає монопольне становище на ринку транспортування теплової енергії на території м. Києва. Основні засоби, якими забезпечується функціонування теплової мережі на провулку Рильському в м. Києві закріплені на праві господарського відання за КП «Київтеплоенерго». Таким чином, прийнявши в управління та користування майно м. Києва, що забезпечує функціонування теплового блоку паливо-енергетичного комплексу м. Києва, КП «Київтеплоенерго» взяло на себе зобов`язання щодо ефективної експлуатації, відновлення та збереження майна та нести повну відповідальність за збереження, експлуатацію, реконструкцію та ремонт цього майна. Судом першої інстанції були надано вірну оцінку доказам у матеріалах справи. Судом першої інстанції було також обгрунтовано встановлено, що КП «Київтеплоенерго» не забезпечив вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції та експлуатації майна, а саме теплової мережі на провулку Рильському в м. Києві, яка перебуває в його господарському віданні - саме протиправна поведінка КП «Київтеплоенерго» стала причиною заподіяння ОСОБА_2 майнових збитків. Позиція апелянта про те , що висновок експерта 01/06 від 09.07.2021 р. не є належним та допустимим доказом є необгрунтованою, оскільки судовий експерт є незалежним суб`єктом, яким були встановлені об`єктивний об`єм пошкоджень завданих автомобілю. Наголошувала також і на ч. 2 ст. 1166 ЦК України щодо встановлено презумпції вини завдавача шкоди та відсутності доказів на підтвердження відсутності вини.

Представник КП «Київтеплоенерго» О.В. Ніколаєнко звернувся з відповіддю на відзив на апеляційну скаргу, вказуючи на безпідставність його доводів. Наголошував, що теплова мережа біля житлового будинку у м. Києві по пров. Рильський, 10 ніколи не передавалась в управління підприємству, а позивачем не доведено факту неправомірної поведінки, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, відсутні факти та докази, що підтверджують наявність вини підприємства. До розгляду справи не залучався балансоутримувач підземних мереж і комунікацій відповідної ділянки дороги. Вказував, що надання послуг теплопостачання не підтверджує передачі на баланс мережі. Повторно наголошував на обгрунтованості доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_2 звернулась з запереченнями на відповідь на відзив апелянта, вказуючи на те, що жоден із наведених доводів апелянта не відповідає дійсним обставинам справи. Наголошувала, що представникам КП «Київтеплоенерго» було відомо про прорив тепломережі 03.04.2021 р., за даними поліції на місці події працювала бригада КП «Київтеплоенерго», якою в подальшому і здійснювався ремонт. Посилання апелянта на договір постачання теплової енергії № 033-0858-9 від 03.02.2002 року та схеми, відповідно до якої нібито теплова мережа від ТК 237/5б до вказаної будівлі обліковується за АТ «Українська фондова біржа» не заслуговують на увагу оскільки на АТ «Українська фондова біржа» як споживача послуг не покладено обов`язку із здійснення належного збереження, реконструкції та експлуатації майна, а саме теплової мережі на провулку Рильському в м. Києві. Крім того, виходячи з аналізу вказаного договору неможливо встановити строк його дії, чинність, перелік прав та обов`язків сторін щодо виконання умов договору тощо.

Представник КП «Київтеплоенерго» О.В. Ніколаєнко звернувся з поясненнями на заперечення на відповідь на апеляційну скаргу, дублюючи доводи апеляційної скарги та відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Повторно наголошував, що з метою повного і всебічного розгляду справи, судом першої інстанції не було встановлено балансоутримувача прибудинкової території - особи в управлінні якої перебуває відповідна тепломережа.

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином, у повній мірі скористались обміном правових позицій.

17.03.2022 р. наказом Голови Київського апеляційного суду Головачова Я.В. в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи. Припинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату Київського апеляційного суду. Установлено, що судді Київського апеляційного суду можуть здійснювати свої повноваження дистанційно у доступному для них місці (в межах України), що дає можливість здійснювати повноваження судді апеляційного суду.

Відповідно до даних системи АСЕД «Апеляція» після 24.02.2022 р. жодних клопотань від сторін не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер НОМЕР_1 .

03.04.2021 року о 15:30 год. за адресою: м. Київ, провулок Рильський 10 (біля будівлі Міністерства юстиції України) відбувся прорив теплової мережі, внаслідок чого було пошкоджено припаркований біля будівлі транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності.

Згідно з висновком експерта № 01/06 від 09.07.2021 року вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер: НОМЕР_1 , на момент проведення дослідження склала 48 865 грн. 72 коп.

На підставі рішень Київради від 21.12.2000 року № 128/1105, № 129/1106, № 131/1108 між Київською міською державною адміністрацією з однієї сторони та АЕК «Київенерго» правонаступником якої є ПАТ «Київенерго», як енергопостачальником 27.09.2001 року укладено Угоду щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією з однієї сторони та АЕК «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського віддання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За рішенням Київської міської ради № 517/4581 від 24 квітня 2018 року «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією з однієї сторони та АЕК «Київенерго, з 01.05.2018 року у ПАТ «Київенерго» припинилось право управління та користування майном м. Києва, що забезпечує функціонування теплового блоку паливо енергетичного комплексу м. Києва і з вказаної дати володіє та користується вказаним майном КП «Київтеплоенерго».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ч. 1 ст. 1166 ЦК України про те, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; частина 2 ст. 1166 ЦК України яка встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16.

Крім того, вірно враховано судом першої інстанції і пункт 6.3.27 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, яким встановлено, що організація, яка експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів і устаткування, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики.

Судом першої інстанції вірно встановлено, зокрема з акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, схеми місця прориву теплової мережі, які містять дату, адресу прориву теплової мережі, дані автомобіля позивача, який зазнав пошкоджень, складених органами поліції, фото- та відеодоказів, що 03.04.2021 року о 15:30 год. за адресою: м. Київ, провулок Рильський 10 (біля будівлі Міністерства юстиції України) відбувся прорив теплової мережі, внаслідок чого було пошкоджено припаркований біля будівлі транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності. Відповідач здійснює постачання теплової енергії за відсутності конкуренції і займає монопольне становище на ринку транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами на території м. Києва. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта № 01/06 від 09.07.2021 року, яким встановлено вартість матеріального збитку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що особою, відповідальною за заподіяну в даному випадку шкоду, є відповідач, який не забезпечив вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна, а саме - теплових мереж біля житлового будинку за адресою: м. Київ, провулок Рильський 10 , переданих йому в управління.

Доводи апеляційної скарги про те, що КП «Київтеплоенерго» не є балансоутримувачем теплової мережі, на якій відбувся прорив, апеляційним судом відхиляються, з огляду на таке.

Так, суд першої інстанції відхилив доводи відповідача про те, що теплова мережа на якій відбувся прорив обліковується за АТ «Українська фондова біржа», з підстав недоведеності, оскільки балансоутримувачем енергетичного комплексу міста Києва комунальної форми власності, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.12.2017 № 1693 визначено саме КП «Київтеплоенерго», з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Не приймає вказані доводи до уваги і апеляційний суд, оскільки згідно договору на постачання теплової енергії № 033-0858-9 від 03.02.2002 року на АТ «Українська фондова біржа» як споживача послуг не покладено обов`язку із здійснення належного збереження, реконструкції та експлуатації майна - теплової мережі на провулку Рильському в м. Києві.

КП «Київтеплоенерго» є надавачем послуг з теплопостачання та балансоутримувачем теплової мережі, на якій відбувся прорив 03.04.2021 р.

На підставі рішень Київради від 21.12.2000 року № 128/1105, №129/1106, №131/1108 між Київською міською державною адміністрацією з однієї сторони та АЕК «Київенерго» правонаступником якої є ПАТ «Київенерго», як енергопостачальником 27.09.2001 року укладено Угоду щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією з однієї сторони та АЕК «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського віддання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

Відповідно до рішення Київської міської ради №517/4581 від 24 квітня 2018 року «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією з однієї сторони та АЕК «Київенерго, відповідно до якої з 01.05.2018 року у ПАТ «Київенерго» припинилось право управління та користування майном м. Києва, що забезпечує функціонування теплового блоку паливо енергетичного комплексу м. Києва і з вказаної дати володіє та користується вказаним майном КП «Київтеплоенерго».

Таким чином КП «Київтеплоенерго» є правонаступником ПАТ «Київенерго».

Крім того, відповідно до п.п.2.2.1 та 2.2.5 Статуту КП «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», метою та предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподіл енергетичної енергії.

Так у відповіді Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 062/06-13-3430 від 01.06.2021 вказано, що: «балансоутримувачем енергетичного комплексу міста Києва комунальної форми власності, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.12.2017 № 1693 визначено КП «Київтеплоенерго».

У вказаній відповіді також зазначено, що: «наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.05.2018 № 224 «Про закріплення основних засобів за комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інженерні мережі закріплено за КП «Київтеплоенерго» на праві господарського відання.

Таким чином, станом на квітень 2021 року - теплопостачальною організацією у м. Києві є КП «Київтеплоенерго».

Доводи апелянта про те, що вказаною відповіддю не підтверджується перебування основних засобів постачання гарячої води на балансі, спростовуються додатком до вказаної відповіді де наведено перелік основних засобів, які закріплені на праві господарського відання за КП «Київтеплоенерго» на провулку Рильському в м. Києві та якими забезпечується функціонування теплової мережі на вказаному провулку.

Таким чином, судом першої інстанції вірно було встановлено, що КП «Київтеплоенерго» є балансоутримувачем теплової мережі за адресою: м. Київ. пров. Рильський 10 на якій відбувся прорив 03.04.2021 року, який здійснює постачання теплової енергії за відсутності конкуренції і займає монопольне становище на ринку транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами на території м. Києва.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач не спростував вказаних фактів та висновків суду першої інстанції.

Щодо обов`язків відповідача по здійсненню контролю за станом тепломереж з урахуванням строку їх зносу, та доводів апеляційної скарги щодо відсутності всіх складових для покладення цивільно-правової відповідальності, апеляційний суд вказує, що згідно п. 1.3. Правил технічної експлуатації теплових установок мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71 затверджено основні організаційні і технічні вимоги до безпечної, надійної та економічної експлуатації джерел теплопостачання.

Відповідно до п.п. 2.2.1 та 2.2.5 Статуту КП «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», метою та предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподіл енергетичної енергії.

Пунктом 6.3.27 Правил технічної експлуатації теплових установок мереж встановлено, що організація, що експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів устаткування, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики.

Таким чином, саме до обов`язків відповідача входить здійснення контролю за станом тепломереж з урахуванням строку їх зносу, а отже, судом першої інстанції було правомірно та обґрунтовано встановлено, що КП «Київтеплоенерго» не забезпечив вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції та експлуатації майна, а саме теплової мережі на провулку Рильському в м. Києві, яка перебуває в його господарському віданні і тому, саме протиправна поведінка КП «Київтеплоенерго» стала причиною заподіяння ОСОБА_2 майнових збитків.

У розумінні ч. 2 ст. 1166 ЦК України, відповідач не довів відсутності своєї вини як і того, що не повинен нести відповідальність за утримання теплової мережі на місці прориву.

Відхиляються і доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта 01/06 від 09.07.2021 р. не є належним та допустимим доказом, оскільки не встановлено обов`язку судового експерта залучати третіх осіб для проведення дослідження, водночас, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта та вартості матеріального збитку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Комісара Сергія Петровича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: