Справа № 502/1374/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Новицької А. І.,

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадщину.

В обгрунтовання первісної позовної заяви та уточненої позовної заяви від 24.11.2021 року позивач вказує, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 021215, виданого 09 березня 2000 року на підставі рішення VIII сесії XXIII скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 лютого 2000 року № 2, ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,44 га, яка розташована на території Десантненської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0036.

Однак, вказаний оригінал державного акту ОСОБА_2 було втрачено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .

За життя спадкодавець залишив заповіт, яким заповідав усе своє майно дочці - ОСОБА_1 .

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його донька ОСОБА_1 , оскільки його дружина померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

На момент смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживали та були зареєстровані: його донька ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , в тому числі і земельну ділянку, позивач прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак оформити спадкове майно в нотаріальній конторі не має можливості у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

-встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельної ділянки площею 4.44 га, розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0036, та яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 021215, виданого 09 березня 2000 року на підставі рішення VIII сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 лютого 2000 року №2;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 4.44 га, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0036, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та в разі наявності правових підстав, не заперечував проти задоволення позову.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був зареєстрований 17.10.1954 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 12.05.1987 року відділом ЗАГС Комінтернівського райвиконкому Одеської області, актовий запис № 26 від 17.10.1954 року, /а. с. 38/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 18.05.1966 року Комінтернівським р/б ЗАГС Одеської області встановлено, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , актовий запис № 34 від 18.05.1966 року, /а. с. 37/.

Шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований 05.03.1988 року Виконавчим комітетом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , повторно виданим 29.04.2014 року, актовий запис № 1 від 05.03.1988 року, /а. с. 15/.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 021215, виданого 09.03.2000 року Десантненською сільською Радою народних депутатів встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення VIII сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11.02.2000 року № 2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4, 44 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер : :01:003:0036, яка розташована на території Десантненської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 247, /а. с. 11/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 15.04.1994 року Десантненською сільською Радою Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 12 від 15.04.1994 року, /а. с. 6/.

Відповідно до заповіту від 23.03.2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 43 встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, в чому б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, яке буде належати йому на день смерті, заповідав дочці - ОСОБА_1 , /а. с. 16/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 05.05.2008 року Виконкомом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 13 від 05.05.2008 року, /а. с. 5/.

09.10.2012 року за вх. № 691 заявник ОСОБА_1 подала до Кілійської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , /а. с. 59/.

Згідно довідки за вих. № 403 від 21.05.2021 року, виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 1992 року до дня смерті. На день його смерті разом з ним постійного проживали та були зареєстровані: - ОСОБА_1 - дочка; - ОСОБА_3 чоловік дочки; - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - онуки, /а. с. 63/.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31947668 від 09.10.2012 року, встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрита спадкова справа № 360/2012, /а. с. 68/.

Згідно листа - роз`яснення за вих. № 269/02-14 від 05.06.2021 року, виданого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, /а. с. 70/.

Відповідно до листа за вих. № 51/138-20 від 10.02.2020 року, наданого Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення VIII сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11.02.2000 року № 2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4, 44 гектарів, яка розташована на території Десантненської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 247, /а. с. 10/.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельної ділянки площею 4.44 га, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0036, та яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 021215, виданого 09 березня 2000 року на підставі рішення VIII сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 лютого 2000 року №2.

Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельної ділянки площею 4.44 га, розташованої на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0036, та яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 021215, виданого 09 березня 2000 року на підставі рішення VIII сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 лютого 2000 року №2.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 4.44 га, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0036, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников