Справа № 390/124/22
Провадження № 2/390/317/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2022 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Терещенка Д.В.,

при секретарі Абрамовій М.О.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просять визнати за ними право власності по 1/2 частці будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а також скасувати обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 8017768; зареєстроване 03.10.2008 11:48:37 за № 8017768 реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1; підстава обтяження: ухвала, б/н, 06.05.1996, Кіровоградський райсуд; об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_4 , Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 2106346KIROVOGRAD1, Архівна дата: 14.10.2000, Дата виникнення: 14.10.2000, № реєстра: 94060-63, внутр. № 42013F2F2BF1332A3126, коментарій: заб.13, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 04 вересня 2009 року по теперішній час постійно проживають в даному будинку, утримують будинок, здійснили капітальний ремонт, а також сплачують комунальні послуги. ОСОБА_4 , який був власником даного будинку, помер та після його смерті будинок ніким не успадкований, отже власника даного будинку не існує. Вважають, що вони добросовісно заволоділи даним будинком і відкрито та безперервно продовжують ним володіти більше 10 років, крім того, не мають жодного відношення до обтяження у вигляді арешту на будинок, так як арешт на будинок накладався ухвалою суду від 06.05.1996, власником якого на той час був ОСОБА_4 .

Представник позивачів адвокат Звіздун А.М. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів. Просив позов, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідач ОСОБА_3 подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги, з врахуванням заяви про зміну предмета позову, визнала в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України при визнанні позову відповідачем за результатами підготовчого провадження ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 10 грудня 1988 року виконавчим комітетом Крупської сільської ради видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно довідки ОКП КООБТІ від 18.02.2022 № 158-17/20 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за головою колгоспного двору - ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності від 10.12.1988, виданого на підставі рішення Кіровоградського райвиконкому від 09.12.1988 (а.с.99).

З довідки за вих. № 378 від 27 жовтня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 голова сім`ї; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 внук (а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20 листопада 1993 року Крупською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 33 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 .

З інформації державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 22.08.2022 № 263 01-21 видно, що відповідно до алфавітних книг спадкових справ: 2-Кіровоградської державної нотаріальної контори з 1993 по 2003; 3-Кіровоградської державної нотаріальної контори з 1993-1996; Кіровоградської районної державної нотаріальної контори з 1993 по 2006, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.90-92).

Згідно інформації Кропивницької районної державної нотаріальної контори від 21.02.2022 № 128/01-09, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не подавалось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, відповідно спадкова справа не заводилась, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.61-63).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 в шлюбі з ОСОБА_4 не перебувала, а ОСОБА_3 являється тільки дочкою ОСОБА_5 (а.с.78).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), яку успадкувала її дочка відповідач по справі ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про право на спадщину на це майно.

Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали, що підтверджується копією спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 № 8/2012, яка витребувана судом (а.с.73- 87).

Разом з цим, оскільки вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Відповідно до абзацу 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

На підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 120 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв`язку з прийняттям Закону України "Про власність". Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 , належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , не відповідає чинному законодавству.

Таким чином, суд приходить до висновку, що колишні члени колгоспного двору не скористались своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, відповідач по справі ОСОБА_3 , яка станом на 15 квітня 1991 року була членом колгоспного двору та яка є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , на вказаний будинок не претендує, а тому спадкування житлового будинку має відбутись на загальних підставах, тобто, як вбачається з досліджених вище документів будинок, який мав статус колгоспного двору та належав ОСОБА_4 , після його смерті ніким не успадкований.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, та не заперечується відповідачем у справі, у вересні 2009 року між позивачами та відповідачем відбулася домовленість про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з їхніми дітьми, будуть проживати вбудинку під АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , будуть проживати в будинку під АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 29 жовтня 2021 року № 384, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 дійсно з дня народження по теперішній час зареєстрований та проживає в житловому будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . З вересня 2009 року в даному будинку проживає без реєстрації його дружина ОСОБА_1 . До складу їх сім`ї входять: дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 ; дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_10 ; син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_11 . Проживають в будинку та користуються присадибною ділянкою (а.с.25).

Згідно довідки, виданої виконкомом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 08 жовтня 2021 року № 354, ОСОБА_1 , 1990 року народження, дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з вересня 2009 року (а.с.20).

Згідно з довідкою, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 08 жовтня 2021 року № 353, ОСОБА_3 , 1968 року народження та ОСОБА_6 1996 року народження дійсно зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , але з жовтня 2009 року за даною адресою не проживають, так як переїхали на постійне місце проживання в село Олено-Косогорівка Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.19).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 11 жовтня 2021 року № 717 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , з жовтня 2009 року дійсно проживають на території Соколівської сільської ради без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23).

Таким чином, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , разом зі своїми дітьми, проживають вбудинку під АДРЕСА_1 починаючи з 04 вересня 2009 року і по теперішній час, разом утримують будинок та сплачують комунальні послуги, що також підтверджується копіями договорів про надання послуг з центрального постачання холодної води і водовідведення № 435, № 554 на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , копіями квитанцій по оплату комунальних послуг та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , справжність підпису на яких засвідчено старостою Карлівського старостинського округу Соколівської сільської ради (а.с.27-32).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Частина 4 ст. 344 ЦК України визначає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно п. 13 зазначеної Постанови Пленуму можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини 4 статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що позивачі добросовісно, відкрито, безперервно з 2009 року володіють і продовжують володіти житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , а тому, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання за позивачами права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Згідно висновку про вартість майна, виконаного 20.12.2021 суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 ринкова вартість житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складає 102 100, 00 (сто дві тисячі сто) гривень 00 коп (а.с.33).

Разом з цим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.05.2022 вбачається, що на вказаний будинок (власник будинку ОСОБА_4 ) накладено арешт 03.10.2008 11:48:37 (реєстраційний номер обтяження 8017768) реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, підстава обтяження: ухвала, б/н, 06.05.1996, Кіровоградський райсуд (а.с.117).

Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за № 01-34/62/2022 від 26.05.2022 представнику позивачів повідомлено, що надати копію ухвали від 06.05.1996, якою був накладений арешт на будинок під АДРЕСА_1 , не представляється можливим (а.с.119).

Іншої інформації щодо обставин накладення арешту на спірний будинок матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що позивачі у справі почали проживати в даному будинку з вересня 2009 року, арешт накладався ухвалою Кіровоградського районного суду від 06.05.1996 на будинок, власником якого зареєстрований ОСОБА_4 , який помер в 1993 році, та як встановлено судом після його смерті вказаний будинок ніким не успадкований та на теперішній час спадкоємці відсутні, таким чином позивачі по справі не мають жодного відношення до вищевказаних обтяжень у вигляді арешту на будинок, а тому дане обтяження підлягає скасуванню.

Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, зважаючи на позицію позивачів, вважає можливим залишити судові витрати фактично понесеними.

На підставі ст.ст.15,16, 316, 317, 328, 344 ЦК України та, керуючись ст.ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 200, 206, 235, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування обтяження у вигляді арешту на будинок та визнання права власності за набувальною давністю,- задовольнити.

Скасувати обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 8017768; зареєстроване 03.10.2008 11:48:37 за № 8017768 реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1; підстава обтяження: ухвала, б/н, 06.05.1996, Кіровоградський райсуд; об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_4 , Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 2106346KIROVOGRAD1, Архівна дата: 14.10.2000, Дата виникнення: 14.10.2000, № реєстра: 94060-63, внутр. № 42013F2F2BF1332A3126, коментарій: заб.13.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , право власності за набувальною давністю на 1/2 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.12.1988, виданого виконавчим комітетом Крупської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Кіровоградської районної ради народних депутатів за № 487 від 09 грудня 1988 року.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності за набувальною давністю на 1/2 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.12.1988, виданого виконавчим комітетом Крупської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Кіровоградської районної ради народних депутатів за № 487 від 09 грудня 1988 року.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач 1 - ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

позивач 2 - ОСОБА_2 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

відповідач - ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Терещенко