Справа № 331/847/21
Провадження № 4-с/331/7/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

при секретарі Мамоновій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А.

В обґрунтування скарги зазначено, що 09.11.2021 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по справі № 2/331/976/2021 було видано виконавчий лист про примусове виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 55 583,82 грн. та судового збору в розмірі 756,67 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. від 08.11.2021 р. було накладено арешт на кошти боржника - ОСОБА_1 , в тому числі на рахунки в АТ «УкрСиббанк». У зв`язку з досягненням боржником пенсійного віку, державою призначені соціальні платежі (пенсія), для отримання якої було відкрито в АТ «УкрСиббанк» п/р № НОМЕР_1 . Постановою було арештовано усі кошти - пенсія, яка є єдиним джерелом для його існування. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати дії приватного виконавця Шавлукової З.А. щодо накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «УкрСиббанк», постановою про арешт коштів боржника від 08.11.2021 р. у виконавчому провадженні ВП № 66653934 неправомірними; зобов`язати приватного виконавця Шавлукову З.А. скасувати накладений арешт на грошові кошти ОСОБА_1 на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у АТ «УкрСиббанк», постановою про арешт коштів боржника від 08.11.2021 р. у виконавчому провадженні ВП № 66653934.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2021 року було відкрито провадження за скаргою.

12.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. подано відзив на скаргу, в якому зазначено, що скаржником порушено строки для звернення зі скаргою. 08.11.2021 р. в рамках виконавчого провадження № 66653934 винесено постанову про арешт коштів боржника. На теперішній час ані АТ «УкрСиббанк», ані боржник не надали документального підтвердження того, що арештований розрахунковий рахунок має спеціальний режим використання або може використовуватись боржником виключно для зарахування грошових коштів, стягнення на які заборонено законом. Боржник до скарги додає лише довідку про наявність відкритого в банку рахунку, відкритого за тарифним планом «пенсійний», однак це жодним чином не доводить того факту, що рахунок використовується боржником для зарахування інших виплат (зарахувань). Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. Безпідставне зняття арешту призведе до затягування виконавчого провадження та порушить права стягувача на своєчасне, повне і неупереджене виконання рішення. Наразі відсутні законні підстави для зняття арешту з рахунку боржника, а в діях приватного виконавця відсутні порушення чинного законодавства. Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв суду не надав

Приватний виконавець Шавлукова З.А. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд скарги без її участі, просила в задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України , неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з тим, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, суд вважає за можливим розглянути скаргу за їх відсутності.

Суд, вивчивши скаргу та надані письмові докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. 31.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66653934 по примусовому виконанню виконавчого листа № 331/847/21 від 09.06.2021 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 55 583,82 грн. та судового збору в розмірі 756,67 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. від 08.11.2021 року в межах виконавчого провадження № 66653934, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 в банках та інших фінансових установах, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

В АТ «УкрСиббанк України» боржнику відкрито рахунок № НОМЕР_1 для зарахування пенсійних виплат.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені обов`язки та права приватного виконавця. Так статтею передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також виконавець має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Положеннями ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця, в якій зазначається: сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом; стягнення виконавчого збору, витрати виконавчого провадження, штрафи, накладені на боржника під час виконавчого провадження; основна винагорода приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що на які накладається арешт, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 року у справі № 6-535цс15. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.02.2021 року у справі № 756/1927/16-ц.

Як вбачається із постанови про арешт коштів боржника від 08.11.2021 року приватний виконавець Шавлукова З.А. наклала арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Тобто постанова містила вказівку про нерозповсюдження її дії на спеціальні рахунки, арешт яких забороняється.

До таких рахунків відноситься і пенсійний рахунок.

Таким чином, після отримання цієї постанови саме Банк зобов`язаний був відповідно до вимог ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку.

Як вбачається із матеріалів справи, банк не виконав покладений на нього ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язок.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем Шавлуковою З.А. не були порушені вимоги ст.ст. 18, 52 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки нею в постанові було зазначено про те, що на спеціальні рахунки арешт не накладається.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 надавав приватному виконавцю інформацію щодо того, що нею арештований пенсійний рахунок боржника.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В той же час, у разі накладення арешту на рахунок на який зараховуються лише пенсійні виплати, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих отримання пенсійних виплат на такий рахунок.

Також арешт з грошових коштів, які надходили на рахунок як пенсійне забезпечення, може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів пенсійного забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19 та постанові Верховного суду від 08 липня 2020 року у справі №915/1000/18.

Боржник не отримував відмову приватного виконавця у скасуванні арешту з грошових коштів та не оскаржував її до суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обставини неправомірності дій приватного виконавця, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а тому суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити, в зв`язку з безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 13, 258-260, 261,354, 447-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька