Ухвала

Іменем України

15 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 641/6686/19

провадження № 61-3052ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 січня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дзержинським районним судом м. Харкова від 25 лютого 2021 року у справі № 641/6686/19 за нововиявленими обставинами, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд судового рішення Дзержинським районним судом м. Харкова від 25 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивувала тим, що Дзержинським районним судом м. Харкова розглядалась справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Рішенням від 25 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова шлюб розірвав.

Постановою від 25 червня 2021 року Харківський апеляційний суд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року залишив без змін.

Після ознайомлення з матеріалами справи їй стало відомо, що існують істотні для справи обставини, що не були встановлені судом першої інстанції та стали підставою для прийняття незаконного рішення у справі, яке з цих підстав може бути переглянуте за нововиявленими обставинами. При розгляді справи ані позивач, ані відповідач не давали пояснень, оскільки не були присутні у судовому засіданні через неналежне повідомлення.

Вказувала, що обставинами, які не були досліджені судом, але існували, є проживання у шлюбі майже 50 років, під час розгляду справи мешкали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, набували майно в інтересах сім`ї, турбувались про стан здоров`я, перебували разом у лікарів на прийомах та купували один одному все необхідне для лікування та проживання. Чоловік має ряд захворювань, вона надає йому допомогу. На час розгляду справи проживали однією сім`єю в кв. АДРЕСА_1 . Як на час розгляду справи, так і до теперішнього часу вони проживають разом. Суд ці істотні обставини не встановив та постановив рішення, яке суперечить вимогам закону та є втручанням в їх сімейне життя. ОСОБА_2 не мав наміру припиняти шлюб, всім казав, що звернувся до суду під тиском осіб, які заінтересовані у майні, повідомляв друзів та знайомих, що розлучення є фіктивним, з ОСОБА_1 він мешкав та буде мешкати однією родиною.

Таким чином, ОСОБА_1 просила суд скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами та залишити позов без розгляду.

Ухвалою від 04 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами .

Постановою від 12 січня 2022 року Харківський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року - без змін.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернуласядо Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 січня 2022 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що, обставини, зазначені в заяві, не є нововиявленими, а зміст заяви зводиться до незгоди заявника з ухваленим по суті справи рішенням суду першої інстанції.

Суди встановили, що в якості нововиявленої обставини та підстави для перегляду рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 вказала на те, що при розгляді справи ані позивач, ані відповідач не давали пояснень, оскільки не були присутні у судовому засіданні через неналежне повідомлення. Обставинами, які не досліджені судом, але існували, є: проживання у шлюбі майже 50 років, що під час розгляду справи проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, набували майно в інтересах сім`ї, турбувались про стан здоров`я, перебували разом у лікарів на прийомах та купували один одному все необхідне для лікування та проживання. Чоловік має ряд захворювань, вона надає йому допомогу. На час розгляду справи проживала однією сім`єю в кв. АДРЕСА_1 . Як на час розгляду справи, так і до теперішнього час вони проживають разом. ОСОБА_2 не мав наміру припиняти шлюб, всім казав, що звернувся до суду під тиском осіб, які заінтересовані у майні, повідомляв друзів та знайомих, що розлучення є фіктивним, з ОСОБА_1 він мешкав та буде проживати однією родиною.

Рішенням від 25 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова шлюб між сторонами розірвав.

Постановою від 12 січня 2022 року Харківський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року - без змін.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з статтею 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що під нововиявленими обставинами розуміються обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення справи, але не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність певних умов, а саме: 1) їх існування на час розгляду справи; 2) те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справ; 3) те, що такі обставини є істотними для розгляду справи та вирішення спору, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Особа, яка звертається із заявою про скасування судового рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також що цей доказ є вирішальним у справі. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя.

Необхідно відзначити, що у з`ясуванні наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами має значення факт та момент встановлення відповідних обставин заявником та характер цих обставин як доказів у справі.

У цьому випадку визначальним є істотність для справи обставин, які підтверджуються певними доказами і на які посилається заявник як на нововиявлені та з`ясування того, чи були або могли бути ці обставини відомими заявникові на момент вирішення спору.

Частина четверта статті 423 ЦПК України передбачає, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заявник не надала до матеріалів справи належних, допустимих та достатніх доказів про те, що сторони дізналися про вищезазначені обставини лише після ухвалення рішення про розірвання шлюбу, що суд не міг їх з`ясувати за належної процесуальної поведінки заявника щодо наведення відповідних аргументів щодо спірних правовідносин та доказів на їх підтвердження, а тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що наведені у заяві ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, що виключає перегляд судового рішення в порядку статті 423 ЦПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, згідно з яким не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що заявник має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що порушує принцип правової визначеності і є неприпустимим з точки зору реалізації закріплених у статті 2 ЦПК України завдань цивільного судочинства.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Європейський суд з прав людини у цьому контексті зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України, а зміст заяви зводиться до незгоди заявника з ухваленим по суті справи рішенням суду першої інстанції.

Зі змісту касаційної скарги, ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року, постанови Харківського апеляційного суду від 12 січня 2022 року та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 січня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дзержинським районним судом м. Харкова від 25 лютого 2021 року у справі № 641/6686/19 за нововиявленими обставинами, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська