У Х В А Л А

Справа № 183/4250/22

№ 2/183/3058/22

04 серпня 2022 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Оладенко О.С., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , міськрайонного відділу Державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів та скасування постанов державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Позивач звернувся до суду з наступними вимогами:

- звільнити від сплати заборгованості по аліментам;

- скасувати постанову винесену 03.03.2018 року державним виконавцем Загоруйко О.О. Міськрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного ТУ юстиції у Харківській області, у виконавчому провадженні ВП №48977711, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межу України;

- скасувати постанову винесену 03.03.2018 року державним виконавцем Загоруйко О.О. Міськрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного ТУ юстиції у Харківській області, у виконавчому провадженні ВП №48977711, про обмеження боржника у праві користування транспортними засобами;

- скасувати постанову винесену 02.04.2019 року державним виконавцем Загоруйко О.О. Міськрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного ТУ юстиції у Харківській області, у виконавчому провадженні ВП №48977711, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межу України;

- скасувати постанову винесену 13.09.2018року державним виконавцем Загоруйко О.О. Міськрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного ТУ юстиції у Харківській області, у виконавчому провадженні ВП №48977711, про накладення на мене штрафу у розмірі 24649,51 грн.

Частиною 2 ст.74 закону №1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постановах від 06.06.2018 у справах №921/16/14-г/15 та №127/9870/16-ц, від 28.11.2018 у справі №2-01575/11, від 13.03.2019 у справі №545/2246/15-ц, від 3 та 10.04.2019 у справах №370/1288/15 та №766/740/17-ц, від 29.05.2019 у справі №758/8095/15-ц.

Таким чином, позовні вимоги в частині оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) погодився з висновками судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З огляду на наведені положення процесуального законодавства та позицію Верховного Суду, позивач має право оскаржити рішення державного виконавця шляхом подання скарги, в порядку, передбаченого ст.447 ЦПК України, а не шляхом звернення до суду з позовом, оскільки такий позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено у ч. 1, 4 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

При цьому суд зауважує, що закон не містить винятків, які дозволяють об`єднання в одному провадженні заявлених позивачем позовних вимог.

Згідно із вимогами п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позовна заява повертається, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Об`єднавши в одній позовній заяві вимоги, що належить розглядати за правилами цивільного судочинства та вимоги, які підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, а також з вимогами, які розглядаються не в порядку позовного провадження, а шляхом подання скарги, позивач порушив правила об`єднання позовних вимог.

Порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, з урахуванням того, що провадження у справі на цей час не відкрито, є підставою для повернення позовної заяви.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В даному випадку позивач не позбавлений можливості звернутися до суду цивільної юрисдикції з вимогою до відповідача - фізичної особи з вимогою про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, до адміністративного суду - з вимогою про скасування штрафу, та зі скаргою на інші рішення державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 44, 175-177, 185, 188, 259, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , міськрайонного відділу Державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів та скасування постанов державного виконавця повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 04 серпня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.