_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2457/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2022 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 25.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 171, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, примирення та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. Спору про місце проживання дитини немає. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує.Позивачка просить також після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2022 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.07.2022 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Каранфілов В.В. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали письмові заяви, якими позовні вимоги підтримали, просили шлюб розірвати та справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати та справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу « ОСОБА_4 »/ 25.04.2009 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 171 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.04.2009 року /а.с.5/.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 08.09.2009 року серія НОМЕР_2 , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.15/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 211, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу - « ОСОБА_4 » / та ОСОБА_2 , зареєстрований 25.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 171, які від шлюбу мають дитину розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу - « ОСОБА_4 » / та ОСОБА_2 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.08.2022 року.

Суддя Гниличенко М. В.