Справа № 452/4238/21
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

"08" квітня 2022 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,
з участю секретаря Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець Пиць А.А., про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позивач просить визнати виконавчий напис за № 4849 від 25.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 282 799,81 грн. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу).
В обґрунтування позову покликається на те, що 15.10.2021 року дізнався про те, що до нього винесено виконавчий напис та розпочато примусове виконання стягнення боргу за виконавчим написом нотаріуса. Не розуміючи, про який борг йде мова, він звернувся до адвоката за правовою допомогою.
На адвокатський запит представника позивача адвоката Золотухіна О.О. було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого напису, постанову про стягнення боргу із заробітної плати. Крім того, на адвокатський запит відповідач надав копію кредитного договору № 500265708 від 02.04.2012 року.
Згідно довідки № 71/1/717 від 08.11.2021 року його роботодавець - військова частина НОМЕР_1 стягнула з нього в користь приватного виконавця за виконавчим провадженням № 65671721 - 2212,68 грн.
За результатом аналізу отриманих адвокатом документів він дізнався про підставу стягнення з нього коштів за виконавчим написом нотаріуса та постановою приватного виконавця, з чим не погоджується з огляду на наступне законодавче обґрунтування.

25.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис № 4849 про стягнення з нього на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 282 799 грн. 81 коп.
Заборгованість, як вказано у виконавчому написі, виникла у зв`язку з простроченням платежів за кредитним договором № 500265708 від 02.04.2012 року, укладеним ним з АТ «АЛЬФА - БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі договору № 1 про відступлення прав вимоги від 21.06.2016 року, правонаступником якого є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» згідно договору про відступлення права вимоги № 2019-1К1/ВЕСТА від 26.12.2018 року, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року.
04.06. 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження № 65671721 з виконання виконавчого напису № 4849 від 25.03.2021 року, а постановою від 22.10.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 .
Позивач вважає, що у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, тому просить позов задовольнити.
Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій такий просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 4849, виданого 23.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. у виконавчому провадженні № 65671721 - до вирішення справи по суті.
19.11.2021 року постановлено ухвалу щодо забезпечення позову, якою заяву позивача задоволено.
Ухвалою суду від 22.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву, заперечень на позовну заяву, третім особам встановлено строк для надання пояснень щодо позову.
Ухвалу суду щодо відкриття провадження від 22.11.2021 року, копію позовної заяви та доданих до неї документів, ухвалу про забезпечення позову відповідач отримав 02.12.2021 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. 30.11.2021 року отримав ухвалу суду від 22.11.2021 року про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими до такої документами, ухвалу щодо забезпечення позову, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду. Із клопотаннями чи заявами такий до суду не звертався, пояснень не надав.
Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. не отримав поштове відправлення із вищевказаним вмістом, оскільки таке поштове відправлення повернулося до суду у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Відтак, треті особи пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подали.
16.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом відповідав вимогам чинного законодавства, відповідачем було надано нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості, зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, адже позивач не зазначив у позові жодної обставини, що свідчила б про протилежне.
Крім цього, 29.12.2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача, в якому такий просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу.

30.03.2022 року представник позивача - адвокат Золотухін О.О. подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили такі задовольнити.
Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд встановив:
Відповідно до відповіді ТзОВ «Вердикт Капітал» за вих. № 49568 від 28.10.2021 року на адвокатський запит вих. №149/21 від 18.10.2021 року убачається, що 02.04.2012 року між ОСОБА_1 (надалі - Боржник або Скаржник) та ПАТ «Альфа Банк» (надалі - Банк або Первинний кредитор) було укладено кредитний договір № 500265708 (надалі - Кредитний договір).
14.11.2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» (надалі - ТОВ «Кредитні ініціативи») було укладено Договір факторингу № 4 - АБ/КІ (надалі - Договір), за яким ПАТ «Альфа Банк» були від ступлені права грошової вимоги, в тому числі, й за кредитним договором боржника № 500265708 до ТОВ «Кредитні ініціативи».
26.12.2018 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА (надалі - Договір), за яким ТОЗ «Кредитні ініціативи» відступило права грошової вимоги за кредитним договором Боржника № 500265708 до ТОВ «Фінансова компанія «Веста».
16.01.2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТзОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу № 16-01/19/1 (надалі - Договір), за яким ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило права грошової вимоги за кредитним договором Боржника №500265708 до ТОВ «Вердикт капітал».
У відповідь на адвокатський запит повідомляють, що всі документи які слугували підставою для звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, знаходяться в приватного нотаріуса.
ТОВ «Вердикт Капітал» маючи всі на те підстави, звернулося до приватного нотаріуса, яким було вчинено виконавчий напис, який був пред`явлений до виконання. В такому випадку, із врахуванням вищезазначеного, кредитору заборонено втручання в діяльність приватного виконавця.
Звертають увагу на те, що в зобов`язаннях із боржником, ТОВ «Вердикт Капітал» виступає новим належним кредитором, а тому, наділено правом вимоги до ОСОБА_1 , в рамках кредитного договору.
25.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис № 4849 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 282799 грн. 81 коп.
Заборгованість, як вказано у виконавчому написі, виникла у зв`язку з простроченням платежів за кредитним договором № 500265708 від 02.04.2012 року, укладеним ОСОБА_1 з АТ «АЛЬФА - БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі договору № 1 про відступлення прав вимоги від 21.06.2016 року, правонаступником якого є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на підставі договору про відступлення права вимоги № 2019-1К1/ВЕСТА від 26.12.2018 року, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року.
04.06. 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження № 65671721 з виконання виконавчого напису № 4849 від 25.03.2021 року, а постановою від 22.10.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 71/1/717 від 08.11.2021 року убачається, що роботодавець - військова частина НОМЕР_1 стягнула з ОСОБА_1 в користь приватного виконавця за виконавчим провадженням № 65671721 - 2212,68 грн.
Оцінка суду.
На підставі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України.
Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 у справі №6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком №1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.
У постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 у справі №6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника.
Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі №6-141цс14 та від 05.07.2017 у справі №6-887цс17.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Однак, Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №6-887цс17).
Право на оскарження до суду нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії, передбачене статтею 50 Закону України «Про нотаріат».
З урахуванням положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Судом встановлено, що згідно виписки з розрахунку заборгованості, яка міститься в матеріалах справи, не підтверджується безспірність заборгованості ОСОБА_1 , вона не є інформативною, оскільки в ній не відображено рух коштів по рахунку позивача, а сума стягнення, яка звернена до примусового виконання є суттєво більша за суму кредитного договору. Інших доказів на підтвердження заборгованості позивача ні нотаріусом, ні приватним виконавцем не надано.
Крім того ОСОБА_1 не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги та отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту, не встановлено підпису ОСОБА_1 .
Також, як відомі з довідки № 71/1/717 від 08.11.2021 року, роботодавець позивача - військова частина НОМЕР_1 стягнула з ОСОБА_1 в користь приватного виконавця за виконавчим провадженням №65671721 - 2212,68 грн., а тому він додаткового заявляє вимогу про повернення безпідставно набутого майна за таким виконавчим написом на підставі ст. 1212 ЦК України, а саме: 2212 грн. 68 коп., що були утримані із заробітної плати позивача в користь відповідача за виконавчим написом нотаріуса, який визнається таким, що не підлягає виконанню. При цьому даний факт беззаперечно встановлений, що вказана сума була стягнута в рамках виконавчого провадження № 65671721, яке було відкрито приватним виконавцем Пиць А.А. на підставі виконавчого напису нотаріуса № 4849 від 25.03.2021 року.
У ході судового розгляду ТзОВ «Вердикт Капітал» подало до суду неспроможний відзив, у якому суд не знайшов підтвердження правомірності оспорюваного вчиненого виконавчого напису.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку.
Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.
Щодо стягнення судових витрат суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх фактично сплачено стороною.
У постанові ВП ВС у справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020 сформовано правову позицію, згідно якої при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.10.2021 року, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 500,00 грн., що підтверджується розрахунком та актом здавання приймання робіт від 12.11.2021 року.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).
Отже, за результатами дослідження та оцінки наданих сторонами доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що представником позивача були обґрунтовані вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надано докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу. З акту здавання приймання робіт убачається, що адвокатом було надано такі послуги: вивчення та правовий аналіз матеріалів, що є предметом позову (2 год.), опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції необхідної для написання позову, (4 год.), підготовка процесуальних документів по справі (адвокатського запиту, позову) (2 год.).
Враховуючи матеріали справи, а також те, що вивчення та правовий аналіз матеріалів, що є предметом позову, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції необхідної для написання позову, підготовка процесуальних документів по справі (адвокатського запиту, позову), суд вважає підтвердженими витрати позивача на правничу допомогу, яка здійснена представником позивача за договором про надання правової допомоги у раніше заявленому розмірі (при подачі позовної заяви до суду) - 5 500,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір у розмірі 908,00 гривень за подання до суду позовної заяви та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову (разом 1362,00 грн.) належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265,ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати виконавчий напис за № 4849 від 25.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 282 799 (двісті вісімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 811 коп. таким, що не підлягає виконанню.
Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.11.2021 року (провадження №2/452/192/2022) - продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у справі у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 36799749.
Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача:
- приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження: вул. Є. Коновальця, 433/28-29, м. Івано-Франківськ, 76014;
- приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, місцезнаходження: вул. Леоніда Перфецького, 2-а, офіс 256, м. Львів, 79053.
Повний текст рішення складено 08.04.2022 року.

Суддя