Провадження № 2-з/639/63/22 Справа № 639/2241/22
У Х В А Л А

10 серпня 2022 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Марченко В.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 639/2241/22.

заявник: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ), Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Володимир Вікторович (адреса місцезнаходження: вул. Холодногірська, 7, м. Харків), ОСОБА_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 адвокат Дроздов Владислав Іванович звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- однокімнатну квартиру реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про право власності: 33677289 від 15.10.2019 р.;

- на однокімнатну квартиру реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 19,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про право власності: 33677750 від 15.10.2019 р.

- нежитлове приміщення, цокольного поверху №08-010, 013, 017-019 у житловому будинку літ. «А-10», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 загальною площею 91,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 , власником якого є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про право власності: 33678595 від 15.10.2019 р.

- нежитлові приміщення цокольного поверху № 03, 04, 05, 06, 07, 020 в літ. «А-10», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 загальною площею 102,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 , власником якого є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про право власності: 33678359 від 15.10.2019 р.

- нежитлове приміщення цокольного поверху № 0-12, 0-12а в літ. «А-10», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 загальною площею 36,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про право власності: 33678092 від 15.10.2019 р.

Заборонити реєстраторам і особам, які здійснюють функції з реєстрації права власності на нерухоме майно вчиняти дії з перереєстрації вищевказаного нерухомого майна.

В обґрунтування зазначеної заяви представник ОСОБА_2 адвокат Дроздов Владислав Іванович зазначає, що ОСОБА_2 , має намір звернутися до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_6 , а також ОСОБА_4 про визнання договору недійсним і про витребування майна з чужого незаконного володіння. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 14.02.2009 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.05.2020 р. За час цього шлюбу подружжям у спільну сумісну власність було набуте наступне нерухоме майно: однокімнатна квартира житловою площею 18,1 кв. м. загальною площею 39,8 кв. м., яка знаходиться в АДРЕСА_4 . Вказана квартира придбавалась за договором купівлі-продажу від 21.03.2009 р.; однокімнатна квартира житловою площею 19,8 кв.м. загальною площею 40,6 кв. м., яка знаходиться в АДРЕСА_5 . Вказана квартира придбавалась за договором купівлі-продажу від 02.07.2009 р.; 1/2 частка нежитлових приміщень цокольного поверху №0-12, 0-12а в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 36,2 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_6 . Вказане приміщення придбавалось за договором купівлі-продажу від 27.07.2015 р.; 1/2 частка нежитлових приміщень цокольного поверху №03, 04, 05, 06, 07, 020 в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 102,1 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_6 . Вказане приміщення придбавалось за договором купівлі- продажу від 22.04.2016 р.; нежитлове приміщення цокольного поверху №08-010, 013, 017-019 в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 91,7 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_6 . Вказане приміщення придбавалось за договором купівлі-продажу від 26.05.2014 р. у спільну сумісну власність, суб`єктами якої є ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_5 13 вересня 2019 року між мною і ОСОБА_6 був укладений договір «Про виділ нерухомого майна зі складу майна подружжя», за наслідками якого все перелічене нерухоме майно перейшло в особисту приватну власність ОСОБА_6 , однак вказаний договір є договір є недійсним з підстави, передбаченої ст.229 ЦК України (вчинений під впливом помилки), оскільки під час підписання договору від 13.09.2019 р. волевиявлення позивачки не відповідало її внутрішній волі, під час його укладення вона помилилися щодо обставин, які мають істотне значення, оскільки внаслідок відсутності в договорі істотних умов, а також слів і понять, що відображають суть правочину, вона обгрунтовано вважала, що за наслідком підписання цього документа здійснюється саме поділ спільного сумісного майна подружжя, який передбачав збереження за нею права на відповідну частину нерухомого майна. Крім того, договір є недійсним з підстави, передбаченої ч. І ст.203 ЦК України внаслідок порушення нотаріусом порядку, передбаченого ч.З ст. 370 , ч.З ст. 364 ЦК України, що обумовило повне припинення права власності позивачки на частину нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю, набутою за час шлюбу, тоді як ці норми не передбачають такого припинення. Також, договір від 13.09.2019 р. є недійсним з підстави, передбаченої ст. 230 ЦК України (під впливом обману), оскільки на момент укладення оспорюваного договору від 13.09.2019 р. відповідач ОСОБА_6 приховав від мене факт укладення ним з ОСОБА_5 у цій же день договору про визначення часток у праві власності на нежитлове приміщення цокольного поверху № 08-010, 013,017-019, у житловому будинку літ. «А-10», і визначено розмір часток у цій власності - по 1/2 за кожним з них, тобто за ОСОБА_6 і за ОСОБА_5 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.01.2022 р. договір від 13.09.2019 р. про визначення часток було визнано недійсним (укладений без згоди іншого подружжя (ч.ч.2, 3 ст.65 СК України). 15 жовтня 2019 року все перелічене вище нерухоме майно ОСОБА_6 подарував своїй сестрі ОСОБА_4 за договорами дарування від 15.10.2019 р. (номери в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій: 4770, 4773, 4782, 4779, 4776).

Враховуючи, що, уклавши оспорюваний договір від 13.09.2019 р. про виділ нерухомого майна, ОСОБА_6 через місяць подарував все вказане у договорі нерухоме майно своїй сестрі ОСОБА_4 , остання, маючи необтяжені правомочності власника цього майна і розуміючи обгрунтованість заявлених до неї позовних вимог, у будь-який час може розпорядитися ним шляхом оплатного відчуження іншій особі. В свою чергу, можливе розпорядження ОСОБА_7 майном шляхом укладення оплатного договору, зокрема купівлі - продажу, істотно ускладнить виконання рішення суду за вказаним предметом позову, або взагалі зробить неможливим таке виконання, оскільки позбавить позивачку можливості вимагати повернення майна з чужого незаконного володіння згідно ст.388 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2, ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову встановлені ст. 151 ЦПК України.

Заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме:

- п. 2 ст. 151 ЦПК України, а саме: в заяві не зазначено, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жовнір Володимир Вікторович;

- п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник ОСОБА_2 адвокат Дроздов Владислав Іванович, зазначає, що існує обґрунтована можливість відчуження ОСОБА_4 майна шляхом укладення договору, зокрема купівлі-продажу. За таких обставин невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення, оскільки відчуження на користь третіх осіб відповідачем майна позбавить позивачку можливості повернення майна з чужого незаконного володіння.

Однак, в заяві про забезпечення позову представником ОСОБА_2 адвокат Дроздовим Владиславом Івановичем не обґрунтовано необхідність застосування саме арешту майна.

Відповідно до ч. 9, ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову представнику ОСОБА_2 адвокату Дроздову Владиславу Івановичу.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Дроздова Владислава Івановича про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.В. Марченко