03.08.2022 Єдиний унікальний номер 755/4408/22
Провадження № 2/205/2159/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 в якому в порядку поділу сумісного майна подружжя, просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості між автомобілями в розмірі 1/2 частини, що становить 58451 грн. 50 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви, у тому числі, визначитися з ціною позову, сплатити судовий збір, визначитися з вимогами позовної заяви, які він просить суд визначити у рішенні.

Зазначена ухвала суду була отримана позивачем ОСОБА_1 через відділенні поштового зв`язку «Укрпошта», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 13.07.2022 року.

Позивачем було надіслано до суду уточнену позовну заяву, проте у повному обсязі визначені ухвалою суду недоліки позову усунені не були. Разом з цим, ОСОБА_1 уточнені позовну вимоги та останній просить суд, в порядку поділу сумісного майна подружжя: виділити майно в натурі, визнавши за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості між автомобілями в розмірі 1/2 частини, що становить 58451 грн. 50 коп.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто судовий збір за вимогою майнового характеру не може бути меншим за 992,40 грн. та більшим за 12405 грн.

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір за про визнання права власності на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 - в сумі 1820,31 грн. та за вимогою про стягнення грошової компенсації вартості між автомобілями в розмірі 1/2 частини, що становить 58451 грн. 50 коп. в сумі 992,40 грн.

При цьому, позивачем надано до суду заяву в якій останній просить суд звільнити його від сплати судового збору посилаючись на скрутне матеріальне становище на підтвердження чого надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Ознайомившись з наявними у суду матеріалами, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Стаття 5 ЦПК України визначає способи захисту, які застосовуються судом. Зокрема, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2).

Зазначене свідчить про те, що ефективність обраного позивачем способу захисту свого порушеного права може бути визначена судом рішенні суду, яке буде ухвалено за результатами розгляду справи.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду викладеного в постанові від 14.07.2021 року у справі №344/14440/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 8 Закону України «Про судовий збір, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утриманих податків наданого позивачем, вбачається, що станом на 07.06.2022 рік ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_2 за період січень-березень 2022 року отримував доходи з таких джерел: з АТ «Універсалбанк» січень 2022 р 518,20 грн., лютий 2022 р 579,37 грн.; Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат січень 2022 р. 2442,00 грн., лютий 2022 р. 2442,00 грн.; березень 2022 р. 2442,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не надано визначених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відомостей, як-то, про його річний дохід, суд, з урахуванням наявних відомості про отримані позивачем дохід, зазначений вище, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви ОСОБА_1 щодо звільнення його від сплати судового збору за подання позову про поділ спільного майна подружжя та вважає необхідним відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання позовної заяви до винесення рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Враховуючи зміст позовних вимог, предмет та підстави позову, положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, приходжу до висновку про доцільність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку з зазначеним, по цивільній справі слід відкрити загальне позовне провадження та з метою виконання вимог ч.1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження.

Керуючись ст.ст. 19, 27, 187, 258-260, 274, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, розгляд якої проводити за правилами загального позовного провадження.

Заяву ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_3 сплату судового збору до винесення рішення у справі.

З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі.

Підготовче судове засідання по справі призначити на 15 годину 30 хвилин 17 серпня 2022 року у відкритому судовому засіданні приміщення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська (вул. Коробова, буд. 6, м. Дніпро, Дніпропетровська область), викликавши учасників справи.

Відповідно до приписів ст. 190 ЦПК України, учасникам справи надіслати ухвалу про відкриття провадження у справі. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачам надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Запропонувати відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії даної ухвали, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду, повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу десятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Інші учасники справи мають право надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив та заперечення до закінчення підготовчого провадження, якщо судом не встановлено інший строк.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http:/Ln.dp.court. gov.ua/

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.О. Бізяєва