Провадження № 2/761/2151/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення коштів, набутих в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява, яка була розподілена судді Кондратенко О.О.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 02.10.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2020 року справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г.

В позовних вимогах позивач просить:

-визнати за ним право власності на набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 01.09.2017 року в сумі 172 800,00 грн.;

-стягнути з відповідача на користь позивача набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 01.09.2017 року в сумі 172 800,00 грн.

Вимоги обгрунтовані тим, що батько позивача - ОСОБА_2 з 01.09.2014 року по день смерті не отримував пенсію. Після смерті батька була відкрита спадкова справа та на запит нотаріуса було надано відповідь що нарахована та не виплачена пенсія становить 59 778,58 грн.

В той же час позивач не погоджується із визначеною сумою відповідачем, оскільки пенсія повинна бути нарахована та виплачена за період з 01.09.2014 року по 01.09.2017 року, що становить 172 800,00 грн., виходячи з розрахунку 4 800,00 грн. (розмір щомісячної пенсії) х 36 місяців.

19.03.2020 року до суду надійшов відзив на заявлені вимоги в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі на тій підставі, що ОСОБА_2 на обліку у відповідача не перебував та пенсію не отримував. 11.01.2019 року ОСОБА_4 була надана заява на запит пенсійної справи померлого ОСОБА_2 для оформлення виплати допомоги на поховання. Пенсійна справа взята на облік з 11.01.2016 року (за три роки від дати заяви) та в липні 2019 року виплачена допомога на поховання в розмірі 9 985,36 грн. Розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 11.01.2016 року по 31.08.2017 року становить 83 608,94 грн. розрахований відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки до дня звернення, де датою звернення є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами.

Як зазначив представник відповідача, у довідці від 23.07.2019 року №160200/07 для нотаріальної контори, Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві повідомило розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 який розрахований відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки до дня звернення, на дату формування довідки - 02.07.2019 року, що склав 59 778,58 грн.

Також представник зазначає, що саме на органи пенсійного фонду покладається обов`язок здійснювати нарахування пенсії, а тому позивач не може її самостійно обраховувати і сума вказана позивачем - 172 800,00 грн. є безпідставною.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

А тому, враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьком у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 10.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. була заведена спадкова справа №05-2019.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 . Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні.

На запит нотаріуса 23.07.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві надало відповідь, що на ім`я ОСОБА_2 , 1937 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 була нарахована, але не виплачена пенсія в сумі 59 778,58 грн., яка належить до сплати.

Крім того, у відповіді зазначено, що розмір недоотриманої пенсії визначається за три роки перед зверненням за недоотриманою пенсією. Датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. Отже розмір недоотриманої пенсії буде змінюватись.

Позивач не надав суду доказів, що ОСОБА_2 був взятий на облік Головним управлінням пенсійного фонду України в м.Києві з 01.09.2014 року та йому саме з цього часу нараховувалась пенсія.

Крім того, позивач не надав суду доказів, що щомісячний розмір пенсії його померлого батька становив 4 800,00 грн. (враховуючи що розрахунок позивач здійснив орієнтовний).

В той же час представник відповідача у відзиві зазначив, що ОСОБА_2 на обліку у відповідача не перебував та пенсію не отримував. 11.01.2019 року ОСОБА_4 була надана заява на запит пенсійної справи померлого ОСОБА_2 для оформлення виплати допомоги на поховання. Пенсійна справа взята на облік з 11.01.2016 року (за три роки від дати заяви) та в липні 2019 року виплачена допомога на поховання в розмірі 9 985,36 грн. Розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 11.01.2016 року по 31.08.2017 року становить 83 608,94 грн. - розрахований відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки до дня звернення, де датою звернення є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження суми 172 800,00 грн. та не надав доказів на спростування суми пенсії, яка нарахована та не виплачена відповідачем за період з 11.01.2016 року по 31.08.2017 року, що становить 83 608,94 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Тобто, вказаною статтею врегульовано питання виплати пенсії, на яку мав право безпосередньо пенсіонер.

Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Спірні правовідносини стосуються захисту спадкових прав позивача на отримання належного йому спадкового майна.

Вказаний висновок висловлений Верховним судом у постанові від 06 липня 2020 року, справа № 750/8819/19, провадження №61-4348св20.

Отже, оскільки позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в сумі 83 608,94 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 11, 12, 13, 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16) про стягнення коштів, набутих в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії в сумі 83 608 (вісімдесят три тисячі шістсот вісім) гривень 94 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула