Справа № 527/959/22
провадження 2/527/367/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 527/959/22 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2022 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві представник зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 28.09.2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладено на банківському сайті складають договір про надання банківських послуг між ним та банком. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00 грн.

Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 не виконує та станом на 27.10.2020 року заборгованість відповідача перед банком складає 28094,48 грн., з яких: 22555,42 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5539,06 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву, у якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 направила заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з тексту позовної заяви, ОСОБА_1 28.09.2011 року підписала заяву №б/н. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00 грн.

В матеріалах справи міститься Анкета заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку ОСОБА_1 від 28.09.2011 року.

Як вбачається з довідки про видані кредитні картки, АТ КБ «Приватбанк» було видано ОСОБА_1 кредитні картки:

НОМЕР_1 , дата відкриття: 13.11.2014, термін дії: 11/18;

НОМЕР_2 , дата відкриття: 17.04.2018, термін дії: 04/22.

Крім того, згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку № НОМЕР_1 проведено 13.11.2014 року.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_1 із заявою до Приватбанку звернулася 28.09.2011 року, проте доказів того, що їй було видано кредитну картку 28.09.2011 року позивачем суду не надано.

На підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунок за договором № б/н від 28.09.2011 року станом на 31.05.2015 року, який містить дані починаючи з 26 січня 2015 року.

Виписка за договором б/н, містить дані також починаючи з 26 січня 2015 року.

За таких обставин, судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів, що банком на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.09.2011 року було надано відповідачу кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, отже доказів, які б підтверджували факт надання кредиту відповідачу на підставі заяви від 28.09.2011 року матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Беручи до уваги те, що анкета-заява від 28.09.2011 року, що підписана відповідачем не містить чіткого зазначення банківських послуг, які вона оформила на своє ім`я, дату видачі та номер платіжної картки, суд приходить до висновку, що сторони не дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору.

Крім того, доводи позивача в позовній заяві стосовно наявності у АТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_1 правовідносин щодо надання кредиту, з посиланням на укладення договору б/н від 28.09.2011 року та ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви є неспроможними і ніяким чином не доводять факту укладення між сторонами кредитного договору саме 28 вересня 2011 року, заборгованість за яким є предметом даного спору.

Стаття 13 ЦПК встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Провівши аналіз норм матеріального права в системному зв`язку із встановленими по справі фактичними обставинами, суд прийшов до висновку, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження позову, спростування доводів відповідача.

В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у звязку з їх недоведеністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 ).

Суддя Т. В. Левицька