КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5767/2022
Справа 366/1223/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» на рішення Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року, ухвалене в складі судді Гончарука О.П. в смт. Іванків у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про визнання незаконним відключення від газопостачання та зобов`язання поновити газопостачання,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, просила усунути перешкоди в користуванні природним газом ОСОБА_1 шляхом визнання незаконними дії відповідачів по припиненню газопостачання та відключенню від газової мережі домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідачів вчинити дії з відновлення газопостачання та підключити до газопостачання домоволодіння за вказаною адресою; стягнути з відповідачів солідарно на її користь 130000 грн. матеріальної шкоди та 500000 грн. моральної шкоди, покласти на відповідачів судові витрати.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником будинку за вказаною адресою і постійно там проживає, її будинок підключений до центрального газового опалення згідно договору № 5790-3 з ПАТ «Київоблгаз» від 16 січня 2006 року та додаткової угоди № 1 від 19 березня 2007 року, оплата за газ здійснюється за показниками газового лічильника, встановленого 30 серпня 2016 року. Згідно протоколу № 12 від 11 грудня 2014 року комісії Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації їй було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та придбання скрапленого газу, в подальшому її право на субсидію на наступні періоди підтверджувалось відповідними повідомленнями, передостаннє від 27 травня 2016 року, яким призначено житлову субсидію з травня 2016 року по квітень 2017 року. В березні 2017 року, без попереднього повідомлення, їй було припинено надання (не призначено) житлової субсидії та заднім числом донараховано заборгованість за весь минулий період опалювального сезону 2016 - 2017 років. Одночасно, 18 квітня 2017 року відповідачі в особі працівників Іванківського відділення Вишгородської ФЕГГ без попереднього повідомлення та за її відсутності відключили її будинок від газопостачання, з мотивуванням за неоплату спожитого газу. ОСОБА_1 не укладала з ТОВ «Київоблгаз збут» договору на газопостачання її будинку, відповідно відповідач не мав законних підстав стягувати з неї кошти за газопостачання, тим більш за умисно завищеними тарифами, а також ініціювати відключення її будинку від газопостачання. Крім того, твердження відповідача про несплату нею коштів за спожитий газ є необґрунтованими і безпідставними, так як боргу по сплаті послуг за газопостачання немає, що доведено рішенням суду, а саме постановою Київського апеляційного суду від 22 травня 2018 року в справі № 366/2458/17, якою визнано протиправними дії та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації здійснити нарахування ОСОБА_1 житлової субсидії за опалювальний період з грудня 2016 року березень 2017 року включно.

Відповідач, як постачальник послуг, не направляв на її адресу письмового повідомлення з відміткою про вручення з вимогою самостійно припинити споживання природного газу, дане повідомлення було залишено в поштовій скриньці представником відповідача без відмітки про вручення, одночасно з відключенням ними її будинку від газової мережі. В подальшому, після її скарг, 16 травня 2017 року представник ПАТ «Київоблгаз» примусив її підписати акт про відключення об`єкту (газових приладів) і повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 13 травня 2017 року ТОВ «Київоблгаз Збут», що є протизаконним. Зважаючи на наближення опалювального періоду вона змушена була сплатити нараховану суму 4481,94 грн., однак, оскільки вона відмовилася виконувати незаконні вимоги щодо оплати додаткових послуг відповідачів за відновлення газопостачання, будинок до газопостачання підключено не було.

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з заявою про відмову від позову в частині вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди, яку прийнято ухвалою суду від 03 вересня 2020 року (а. с. 90 - 91, 113 - 114 т. 1).

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року позов задоволено частково, усунуто перешкоди в користуванні природним газом ОСОБА_1 шляхом визнання незаконними дій відповідачів по припиненню газопостачання та відключення від газової мережі домоволодіння; зобов`язано відповідачів вчинити дії з відновлення газопостачання та підключити її домоволодіння до газової мережі; стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн., в решті позову відмовлено.

Відповідач АТ «Оператор Газорозподільної системи «Київоблгаз», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що абз. 2 п. 14 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затвердженими постановою КМУ від 30 вересня 2015 року № 2496, встановлено, що постачальник має право здійснити заходи з обмеження чи припинення газопостачання споживачу через залучення цих робіт оператора ГРМ/ГТС. 05 травня 2017 року Вишгородським відділенням ПАТ «Київоблгаз» отримано від ТОВ «Київоблгаз Збут» доручення на припинення газопостачання побутовим споживачем, серед переліку споживачів-боржників була зазначена позивач ОСОБА_1 та зазначено суму боргу 4936,73 грн. Позивачу двічі було надано повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості, перше з яких від 18 квітня 2017 року було отримано нею особисто 27 квітня 2017 року, а тому відключення, здійснене 16 травня 2017 року, здійснено не раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення та відповідно з дотриманням вимог Правил. Відключення відбувалось у присутності споживача та факт його здійснено зафіксовано актом, який позивач підписала без пояснень та зауважень.

Вказував, що в рішенні суд посилається на те, що у акті про відключення від 16 травня 2017 року не зазначена сума боргу позивача за відключення газу, однак, згідно вимог Кодексу ГРС, форма акту про відключення не передбачає зазначення суми заборгованості.

Зазначав, що 29 серпня 2017 року після сплати позивачем заборгованості представниками Вишгородського відділення ПАТ «Київоблгаз» здійснено виїзд за адресою споживача ОСОБА_1 та проведено інвентаризацію газового обладнання, в ході якого виявлено ряд порушень та невідповідностей. Так, споживачем було самовільно від?єднано та замінено газовий котел на інший та підключено до газової мережі додаткове обладнання. Такі дії позивача зафіксовано актом інвентаризації від 29 серпня 2017 року, складеним в присутності позивача та підписаним нею, та підтверджено висновком Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Представник позивача був повідомлений про можливість пуску газу після усунення виявленого самовільного під?єднання шляхом належного оформлення та погодження з АТ «Київоблгаз» користування новим газовим обладнанням за встановленою процедурою або шляхом відключення самовільно підключеного газового обладнання. Крім того, АТ «Київоблгаз» відповідно до п. 6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС позивачем не було відшкодовано витрати на припинення та відновлення газопостачання.

Вважав, що висновки суду першої інстанції призводять до порушення п. 5.7 розділу 5, п. 6.2 розділу 6 Правил безпеки систем газопостачання, п. 6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС та п. 4 глави 2 розділу Х Кодексу ГРС.

Вказував на помилковість висновків суду, який виходив з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2018 року, якою визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення, оскільки суд розглядав спір з іншими вимогами, підставою та предметом позову, крім того, постанова прийнята 22 травня 2018 року, в той час як відключення позивача від газопостачання відбулося 16 травня 2017 року.

Наголошував, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги заяву АТ «Київоблгаз» про застосування позовної давності, оскільки відключення відбулось 16 травня 2017 року і позивач була обізнана про ці обставини, підписавши акт.

Не погоджувався зі стягненням витрат на правничу допомогу на користь позивача, вважаючи їх недоведеними.

Відповідач ТОВ «Київоблгаз Збут», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів, просив скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що постачання природного газу до будинку позивача припинено з дотриманням положень Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.

Вказував, що в будинку позивача зафіксовано факт самовільно встановленого газового обладнання, що стало підставою для відмови у відновленні газопостачання до будинку, однак позивач, ігноруючи вимоги Правил безпеки систем газопостачання, намагається відновити газопостачання до будинку за допомогою судового рішення, що несе потенційну загрозу здоров`ю, життю позивача і третіх осіб та їх майну.

Не погоджувався зі стягненням витрат на правничу допомогу на користь позивача, вважаючи їх недоведеними.

Відзивів на апеляційні скарги у встановлений судом строк не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вище вимогам законув повній мірі не відповідає.

Як встановлено судом, АТ «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» є оператором ГРМ та здійснює на території Київської області господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року № 855, тобто відповідач надає споживачу послугу з розподілу, що включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

ТОВ «Київоблгаз Збут» є постачальником природного газу для різних категорій споживачів Київської області, в тому числі для населення (а. с. 4 - 5 т. 2).

ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою АДРЕСА_1 , будинок підключений до газового опалення згідно договору № 5790-3 з ПАТ «Київоблгаз» від 16 січня 2006 року та додаткової угоди № 1 від 19 березня 2007 року, оплата за газ здійснюється за показами газового лічильника.

Згідно з відомостями, зазначеними у акті приймання внутрішньодомового газопроводу в експлуатацію від 06 жовтня 1994 року за адресою АДРЕСА_1 , змонтовано та відповідно може використовуватись зафіксоване цим актом внутрішнє газове обладнання, а саме газова плита ПГ-4 (1 шт.), газовий котел КСТГ-16 (1 шт.) та газова автоматика АПОК-1 (1 шт.), яка є додатковим обладнанням до газових котлів типу КЧМ, КСТГ, КСГ (а. с. 67 - 68 т. 1).

На а. с. 8 т. 1 знаходяться копії рахунків за газ та послуги з газопостачання за січень та лютий 2017 року.

На а. с. 7 т. 1 знаходиться повідомлення про сплату за газ та послуги з газопостачання за березень 2017 року в розмірі 4401,96 грн. на ім?я ОСОБА_1

05 травня 2017 року Вишгородським відділенням ПАТ «Київоблгаз» отримано від ТОВ «Київоблгаз Збут» доручення від 05 травня 2017 року № КV212-СЛ-2167-0517 на припинення газопостачання побутовим споживачам, серед переліку яких зазначено ОСОБА_1 та суму боргу в розмірі 4936,73 грн. (а. с. 69 - 70 т. 1).

На а. с. 12 т. 1 знаходиться копія повідомлення ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородський ВР Іванківська дільниця про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 18 квітня 2017 року, згідно якого станом на 18 квітня 2017 року за особовим рахунком ОСОБА_1 накопичена прострочена заборгованість за послуги газопостачання в сумі 4904,12 грн. за показання лічильника 58169 куб.м., повідомлено, що після повного погашення боргу не пізніше 10 календарних днів після отримання даного повідомлення споживачу необхідно завчасно надати ТОВ «Київоблгаз Збут» підтвердні платіжні документи для уникнення припинення газопостачання, в іншому випадку споживач зобов`язаний самостійно припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам ПАТ «Київоблгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання до об`єкту споживача за дорученням ТОВ «Київоблгаз Збут».

На а. с. 78 т. 1 знаходиться копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого повідомлення вручене ОСОБА_1 особисто 22 квітня 2017 року.

На а. с. 12 т. 1 також знаходиться копія повідомлення ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородський ВР Іванківська дільниця про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 13 травня 2017 року, згідно якого станом на 13 травня 2017 року за особовим рахунком ОСОБА_1 накопичена прострочена заборгованість за послуги газопостачання в сумі 4599,03 грн. на показання лічильника 58188 куб.м. Повідомлено про необхідність погашення заборгованості до 24 травня 2017 року.

На а. с. 71 т. 1 наявна копія акту від 16 травня 2017 року про відключення об`єкту газових приладів, згідно якого представники ФЕГГ в присутності споживача ОСОБА_1 склали акт про те, що в будинку АДРЕСА_1 проведено відключення від газопостачання об`єкту споживача з причини несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання; вид відключення - перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки на відключаючому пристрою на газопроводі-вводі, механічне від`єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу шляхом від`єднання відводу газопроводу з встановленням інвентарної заглушки та ввідному газопроводі. Акт підписано представниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» та ОСОБА_1 .

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 сплачено 4481,94 грн. згідно повідомлення ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородський ВР Іванківська дільниця (а. с. 9 т. 1).

На а. с. 72 т. 1 знаходиться копія акту інвентаризації від 29 серпня 2017 року № , підписаного споживачем ОСОБА_1 та контролером, згідно якого фактично встановлено наявність газового обладнання: плита ПГ-4 - 1 шт., колонка АТОН 16 КВ, відсутня в базі, котел АТОН 12,5 КВ, яким замінено котел КСТГ-16.

На а. с. 73 - 74 т. 1 знаходиться копія пояснювальної записки майстра АДС Іванківської дільниці Вишгородського відділення від 25 вересня 2017 року щодо обставин відключення будинку АДРЕСА_1 від газопостачання, зокрема щодо здійснення цих дій та складення акту про відключення в присутності споживача ОСОБА_1 .

На а. с. 77 т. 1 знаходиться копія пояснювальної записки майстра ВБСГ ОСОБА_2 від 26 вересня 2017 року, згідно якого 29 серпня 2017 року ним було направлено за адресою АДРЕСА_1 слюсаря для проведення інвентаризації, під час якої виявилося, що у абонента ОСОБА_1 самовільно замінено котел та самовільно встановлено ВПГ, відповідний акт інвентаризації передано до абонентського відділу; 13 вересня 2017 року представник ОСОБА_1 з`явився до Іванківської дільниці Вишгородського відділення та вимагав негайно підключити його матір до газопостачання, так як він повністю сплатив борг; представнику абонента було роз`яснено, що для підключення потрібно, відповідно до Тимчасової калькуляції вартості робіт по обслуговування газових приладів і обладнання та ремонту газопроводів і споруд, затвердженої ПАТ «Київоблгаз» 28 березня 2017 року, підготувати акти на відключення та відновлення, з подальшою проплатою по квитанції, виданою представниками ТОВ «Київоблгаз Збут», наступного дня абонент та його представник не з`явилися.

На а. с. 105 т. 1 знаходиться копія акту огляду будинку АДРЕСА_1 , складеного адвокатом Яворським В.І. 03 лютого 2018 року у присутності власника ОСОБА_1 та працівника поліції на предмет наявності в будинку газового, електричного та іншого обладнання, згідно якого виявлено газову плиту 1 шт., котел газовий КСТГ-16 - 1 шт., газовий лічильник Gallos 2000-ug4 - 1 шт., бойлер водонагрівний електричний Electrolux - 1 шт., пральна машина Apro - 1 шт.

На а. с. 36 - 37 т. 1 знаходиться копія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2018 року в справі № 366/2458/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, якою позов частково задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо припинення з 01 грудня 2016 року нарахування ОСОБА_1 субсидії та зобов`язано відповідача здійснити нарахування позивачу житлової субсидії за опалювальний період з грудня 2016 року включно по березень 2017 року включно.

На а. с. 35 т. 1 знаходиться копія листа Управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області від 06 липня 2018 року, яким ОСОБА_1 повідомлено, що на виконання постанови Київського апеляційного суду від 22 травня 2018 року домогосподарству за адресою АДРЕСА_1 проведено донарахування субсидії на житлово-комунальні послуги за період з грудня 2016 року по березень 2017 року включно у сумі 9108,15 грн., а саме опалення, електропостачання та водопостачання.

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Іванківської дільниці Вишгородського відділення ПАТ «Київоблгаз» з заявою, в якій вимагала негайно за власний кошт відновити газопостачання її будинку (а. с. 204 т. 1).

На а. с. 99 - 101 т. 1 знаходиться копія листа Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 24 жовтня 2019 року на ім?я ОСОБА_1 за її заявою щодо порушення законодавства про захист прав при наданні послуг з газопостачання, згідно якого фахівцями управління захисту споживачів разом з працівниками Іванківської дільниці Вишгородського відділення ПАТ «Київоблгаз» 22 грудня 2017 року проведено обстеження газового устаткування в приміщенні кухні та димоходу; на момент перевірки в приміщенні кухні встановлена плита ПГ-4 та котел КСТГ-16, що відповідає зареєстрованому обладнанню в базі «RGS BILLING» ПАТ «Київоблгаз»; на опалювальному котлі відсутня газова автоматика; виявлено сліди демонтованого іншого обладнання; площа перетину димоходу від котла менша площі перетину патрубка газового приладу, що приєднується до димоходу, чим порушено вимоги п. Ж 6 додатку Ж ДБН України В.2.5.20-2001; працівниками надавача послуг повідомлено споживача про необхідність усунення виявлених порушень, після чого газопостачання буде відновлено; враховуючи вищезазначене, для відновлення газопостачання належить звернутись до постачальника та оператора ГРМ з документами, які підтверджують усунення виявлених порушень, відшкодувати оператору ГРМ витрати на припинення і відновлення газопостачання та укласти договір газопостачання.

03 вересня 2020 року відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» подано до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання незаконним відключення від газопостачання та зобов`язання поновити газопостачання, суд першої інстанції виходив із того, що відключення будинку ОСОБА_1 від газопостачання було проведено відповідачем з порушенням визначеного законодавством порядку, відтак право позивача має бути відновлено шляхом відновлення становища, що існувало до порушення, що можливо шляхом зобов`язання відповідача, яким було допущено порушення прав позивача, відновити газопостачання будинку позивача.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до п. 1 ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і в подальшому норми матеріального права наведені в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; споживач зобов`язаний дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до п. 17, 18, 20 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі Правила) якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.

Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.

Побутовий споживач, що має прострочену заборгованість перед постачальником за послуги з газопостачання, не має права протидіяти постачальнику та/або Оператору ГРМ у заходах із припинення газопостачання та на письмову вимогу постачальника має самостійно припинити власне газоспоживання.

У разі оплати простроченої заборгованості за договором на постачання природного газу до зазначеного в повідомленні про припинення газопостачання часу та завчасного (до дня припинення) надання постачальнику підтвердних платіжних документів (а Оператору ГРМ - копій) газопостачання побутовому споживачу не припиняється.

Відновлення газопостачання споживачу здійснюється за умови оплати простроченої заборгованості за природний газ за договором або складання між постачальником та споживачем графіка погашення заборгованості та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення газопостачання.

Згідно глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; несанкціоноване відновлення газоспоживання; визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); в інших випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Повно та всебічно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, зокрема повідомлення про припинення газопостачання від 18 квітня 2017 року та 13 травня 2017 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 та встановивши, що позивач не була у порядку, встановленому Правилами та Кодексом газорозподільних систем повідомлена відповідачами про відключення газопостачання за три доби до запланованої дати припинення газопостачання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, щодо проведення відключення з порушенням встановленого законом порядку, що є підставою для відновлення порушеного права позивача шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, що узгоджується зположеннями ст. 16 ЦК України.

Апеляційний суд не може погодитися як з такими, що не відповідають п. 18 розділу ІІІ Правил, доводами апеляційних скарг АТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз Збут», що факт отримання споживачем повідомлення про припинення газопостачання від 18 квітня 2017 року підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та доданими до позову копіями повідомлень від 18 квітня та 13 травня 2017 року, перше з яких отримане ОСОБА_1 особисто 27 квітня 2017 року, а тому відключення, здійснене АТ «Київоблгаз» за дорученням ТОВ «Київоблгаз Збут», було здійснено не раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення та відповідно до дотриманням вимог Правил і дотримання прав позивача.

Так, згідно п. 18 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, у разі оплати простроченої заборгованості за договором на постачання природного газу до зазначеного в повідомленні про припинення газопостачання часу та завчасного (до дня припинення) надання постачальнику підтвердних платіжних документів (а Оператору ГРМ - копій) газопостачання побутовому споживачу не припиняється.

Надсилаючи ОСОБА_1 повідомлення про припинення газопоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 13 травня 2017 року, відповідач ТОВ «Київоблгаз Збут» вказав, що заборгованість в сумі 4599,03 грн. має бути погашена не пізніше 10 календарних днів після отримання даного повідомлення, і якщо заборгованість не буде погашена в строк до 24 травня 2017 року, споживач зобов`язаний самостійно припинити споживання природного газу та надати доступ працівникам ПАТ «Київоблгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання до свого об`єкта.

Разом із тим, ще до закінчення цього строку відповідачем ПАТ «Київоблгаз» було передчасно відключено об`єкт споживача ОСОБА_1 - будинок за адресою АДРЕСА_1 шляхом від`єднання відводу газопроводу з встановленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі, про що складено акт від 16 травня 2017 року, і такі дії відповідача позбавили ОСОБА_1 передбаченої п. 18 розділу ІІІ Правил можливості добровільно сплатити прострочену заборгованість.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційних скарг не спростовується, що докази завчасного отримання позивачем ОСОБА_1 повідомлення від 13 травня 2017 року про припинення газопоспоживання, заплановане на 24 травня 2017 року, та погашення простроченої заборгованості в матеріалах справи відсутні взагалі.

Посилання відповідача АТ «Київоблгаз» в апеляційній скарзі, що відключення відбувалось в присутності споживача ОСОБА_1 , факт його здійснення зафіксовано відповідним актом від 16 травня 2017 року, який підписано позивачем без пояснень та/або зауважень, а також що форма акту про відключення об`єкта передбачає причини припинення газопостачання без зазначення суми заборгованості, а також посилання ТОВ «Київоблгаз Збут» на наявність заборгованості позивача в розмірі 4481,94 грн., сплаченої лише 28 серпня 2017 року, правильних висновків суду першої інстанції щодо припинення газопостачання з порушенням вимог закону не спростовують та відхиляються апеляційним судом.

З огляду на доведеність позивачем порушення процедури припинення газопостачання та необхідність поновлення її права шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме зобов`язання відповідачів вчинити дії з відновлення газопостачання позивачу та підключити до мережі її домоволодіння, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги АТ «Київоблгаз», що відновлення газопостачання не було здійснено після погашення заборгованості з підстав самовільного під`єднання газових приладів, і що у розпорядженні АТ «Київоблгаз» відсутні відомості та документи, що підтверджують усунення виявленого самовільного під`єднання у споживача ОСОБА_1 , з посиланням на п. 3, 4 глави 2 розділу Х Кодексу ГРС, п. 6.2 розділу 6, п. 5.7 розділу 5 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119.

Апеляційний суд приймає до уваги, що відключення об`єкта позивача ОСОБА_1 від газопостачання здійснене відповідачами з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 розділу VІІ Кодексу газорозподільних систем, п. 13 розділу ІІ Правил, а саме несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу, а не в зв`язку з самовільним під`єднанням газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, та відхиляє як необгрунтовані доводи апеляційної скарги ТОВ «Київоблгаз Збут», що в будинку позивача зафіксовано факт самовільно встановленого газового обладнання, і що позивач, ігноруючи вимоги Правил безпеки систем газопостачання, намагається відновити газопостачання до будинку за допомогою судового рішення.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг, що споживачем ОСОБА_1 фактично було самовільно під`єднано газові прилади до внутрішньобудинкової системи газопостачання, що підтверджується актом інвентаризації від 29 серпня 2017 року № , складеному в присутності ОСОБА_1 та підписаним нею, письмовими поясненнями спеціалістів АТ «Київоблгаз», а також висновком Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № 10-05.3/11113-19 від 24 жовтня 2019 року, апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять доказів фіксації таких порушень шляхом складання оператором газорозподільної системи відповідного акту про порушення, що передбачається п. 7 глави 9 розділу Х, главою 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги АТ «Київоблгаз», що йому як оператору ГРМ позивачем не було відшкодовано відповідно до п. 6 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем витрати на припинення та відновлення газопостачання, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що після звернення ОСОБА_1 до відповідача з заявою про негайне відновлення газопостачання 24 вересня 2018 року АТ «Київоблгаз» повідомляв її про необхідність відшкодування таких витрат із зазначенням їх розміру та розрахунку.

Доводи апеляційної скарги, що суд при ухваленні рішення обґрунтовував свою позицію наявністю постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2018 року в справі № 366/2458/17, якою визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації щодо припинення нарахування ОСОБА_1 субсидії за опалювальний період з грудня 2016 року по березень 2017 року, яка прийнята пізніше, ніж відбулось відключення позивача від газопостачання за наявність заборгованості, та в якій суд розглядав спір з іншими вимогами, з іншим предметом та підставами позову, висновків суду першої інстанції про порушення порядку відключення ОСОБА_1 від газопостачання не спростовують та відхиляються апеляційним судом.

Враховуючи вищевикладене, є помилковими та необґрунтованими доводи апеляційної скарги АТ «Київоблгаз», що у АТ «Київоблгаз» відсутні підстави для відновлення газопостачання позивачу, а дії ТОВ «Київоблгаз Збут» при здійсненні припинення такого газопостачання вчинені виключно в межах повноважень та в рамках вимог законодавства і визначеного законодавством процедури.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги АТ «Київоблгаз» про безпідставне незастосування судом строку позовної давності за його заявою, з огляду на те, що відповідно до Прикінцевих положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Станом на час подання ОСОБА_1 позову 07 червня 2020 року, а також станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України 11 березня 2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), скасовано не було, відтак позовна давність за вимогами про відновлення її порушеного права, про що позивач дізналася 16 травня 2017 року, пропущена не була.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно не було застосовано строку позовної давності за заявою відповідача АТ «Київоблгаз» від 03 вересня 2020 року.

Виходячи з наведеного, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги АТ «Київоблгаз», що рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, є необґрунтованим та невмотивованим, і що суд не здійснив юридичної оцінки всіх фактичних обставин справи, доказів та доводів відповідача і обмежився формальними висновками, а також доводи апеляційної скарги ТОВ «Київоблгаз Збут», що суд прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг щодо недоведеності розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На а. с. 21 т. 1 наявна копія ордеру на надання правової допомоги, виданої на представництво ОСОБА_1 в Іванківському районному суді Київської області адвокатом Яворським В.І. на підставі договору про надання правової допомоги від 07 червня 2020 року, а також копія зазначеного договору з терміном дії до 31 грудня 2023 року, за умовами якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу ОСОБА_1 , в тому числі за окремими дорученнями клієнта. Клієнт зобов`язується оплатити послуги адвоката на умовах, передбачених додатковою угодою до цього договору.

На а. с. 19 т. 2 наявна копія додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 07 червня 2020 року, за умовами якої адвокат отримує від клієнта гонорар за надану правову допомогу ОСОБА_1 в обсязі, передбаченому договором про надання правової допомоги, у справі № 366/1223/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Київоблгаз Збут», ПАТ «Київоблгаз» про визнання незаконним відключення від газопостачання, зобов`язання поновити газопостачання; гонорар адвоката, що підлягає сплаті, розраховується погодинно з розрахунку 3000 грн./год. Робочого часу адвоката, що витрачається у межах здійснення необхідних для виконання умов договору про надання правової допомоги від 07 червня 2020 року дій (вчинення консультацій, ознайомлення з матеріалами справи, дослідження судової практики та позицій науковців, збір доказів, складення позовної заяви, заяв, клопотань, інших процесуальних документів, підготовку до розгляду справи та представлення інтересів клієнта у судових засіданнях тощо); клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар в день ухвалення рішення Іванківським районним судом Київської області.

На а. с. 20 т. 2 наявна копія детального опису послуг, наданих адвокатом, складеного 14 вересня 2021 року, згідно якого адвокат та клієнт погодили наведений у ньому перелік юридичних послуг та розмір суми винагороди (гонорару) за послуги, надані адвокатом, в сумі 309168 грн.

На а. с. 18 т. 2 наявна копія акту виконаних робіт № 17-9/21 від 14 вересня 2021 року, в якому наведено перелік наданих юридичних послуг адвокатом, та згідно якого адвокат своїм підписом свідчить про оплату клієнтом всієї суми наданих послуг, а клієнт підтверджує факт оплати зазначеної грошової суми та відсутність будь-яких претензій щодо наданих адвокатом послуг, згідно договору про надання правової допомоги б/н від 07 червня 2020 року та додаткової угоди до цього договору від 07 червня 2020 року.

Верховний Суд в постанові від 20 листопада 2018 року в справі № 910/23210/17 зазначив, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і вимогам процесуального кодексу. Відповідно до ст. 632 ЦК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна з умов договору при його укладенні. Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

У постанові від 06 березня 2019 року в справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити їх повністю або частково.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги АТ «Київоблгаз», що суд першої інстанції обґрунтовує понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на підставі акту виконаних робіт № 17-9/21 від 14 вересня 2021 року, та з доводами апеляційної скарги ТОВ «Київоблгаз Збут» про відсутність в договорі про надання правової допомоги від 07 червня 2020 року інформації про розмір гонорару, порядок його обчислення та інші умови, з огляду на наявність в матеріалах справи також інших доказів, наданих стороною позивача на підтвердження понесення таких витрат, зокрема додаткової угоди, в якій погоджено порядок обчислення витрат у вигляді погодинної оплати, а також детального опису послуг, наданих адвокатом, із зазначенням витраченого часу.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідачів в апеляційних скаргах, що їм не було надано можливості ознайомитися з додатковою угодою та актом виконаних робіт, з огляду на те, що судом першої інстанції застосовано ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України про зменшення розміру витрат на правничу допомогу за клопотанням іншої сторони, та виходячи з принципів розумності, зменшено розмір витрат на правничу допомогу до 10000 грн., чим забезпечено дотримання процесуальних прав відповідачів.

Позивач погодилась із рішенням суду першої інстанції та не подавала апеляційної скарги, відтак вимоги представника позивача в поясненні від 03 серпня 2022 року про внесення змін в рішення суду першої інстанції та необхідність стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 309168 грн. є безпідставними.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційних скарг по суті позову не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів та відхиляються апеляційним судом.

Разом із тим, покладаючи судові витрати на правничу допомогу солідарно на відповідачів, суд першої інстанції залишив поза увагою, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено та суперечить вимогам ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат ухвалене з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування в цій частині із прийняттям нової постанови про стягнення з відповідачів судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. з кожного.

В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і не підлягає скасуванню з підстав, зазначених в апеляційних скаргах.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» задовольнити частково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року в частині розподілу судових витрат скасувати і прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. із кожного.

В іншій частині рішення Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2022 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.