Справа № 369/6012/21
Номер провадження 2/699/96/22
УХВАЛА

про відкладення судового засідання

01.09.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вишневої міської ради Бучанського району Київської області

про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони у шлюбі не перебували, однак є батьками дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з народження сина не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя дитини, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надавав. Тому за позовом ОСОБА_1 рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06.10.2020 по справі № 759/9490/20 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Позивач самостійно піклується про здоров`я, навчання, розвиток спільного сина сторін, жодних перешкод відповідачу у спілкуванні з сином ніколи не чинила. Водночас, ОСОБА_2 не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для ЇЇ нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Унаслідок указаного ставлення ОСОБА_2 до своїх батьківських обов`язків його син ОСОБА_4 своїм татом уважає вітчима, при цьому про біологічного батька немає ніяких спогадів та не потребує спілкування з ним.

На час подачі позову син сторін потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку зі збільшенням потреб в навчанні, розвитку здібностей. Витрати на дитину збільшуються, а тому розмір аліментів, що на даний час отримує позивач не є співмірним з тими витратами, які мати несе на дитину з власних коштів, що істотно порушує принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини. Тому така обставина вказує на необхідність збільшення розміру аліментів.

З огляду на вказане, відповідно до змісту позовних вимог позивач просить:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 з 3 000 гривень до 4 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомленні належним чином.

Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд даної справи без його участі. Щодо предмета спору вказав, що позов у частині стягнення аліментів визнає, а у частині позбавлення батьківських прав не визнає. Водночас, обґрунтування своєї позиції не надав, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подавав.

Позивач та її представник адвокат Єрмак О.В. у судове засідання не з`явилися. Водночас, сторона позивача підтримала позовні вимоги. Представник позивача вказав на те, що дитина не знає батька, не спілкується з ним і не бачить в цьому жодної потреби.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Вишневої міської ради Бучанського району Київської області у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, рішення у справі покладають на розсуд суду. Разом з тим направили до суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Відповідно до змісту висновку складеного психологом ОСОБА_5 за наслідками дослідження психоемоційного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оцінки дитячо-батьківських відносин, що проводилося упродовж квітня 2021 року, позбавлення батька дитини батьківських прав не завдасть дитині ніякої моральної шкоди, оскільки зв`язок між ними вже давно втрачено, дитина не бачить у своєму подальшому житті присутності батька. Справжнім татом дитина вважає та називає свого вітчима. Про свого біологічного батька хлопчик нічого не говорить, оскільки його не знає, не має про нього спогадів, та й не має потреб у спілкуванні з ним.

Водночас, положеннями ст. 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

За таких обставин, з метою всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема відносин між батьком та сином, суд вважає за необхідне безпосередньо заслухати у судовому засіданні думку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу спору, який виник між батьками, оскільки дитина віком 15 років має достатній рівень розуміння і може висловлювати свою думку самостійно під час розгляду судом справи, що стосується її життя, і ця думка має бути з`ясована судом.

З огляду на викладене, з метою дотримання вищевказаних прав дитини, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача забезпечити явку неповнолітнього сина ОСОБА_4 у судове засідання, для заслуховування безпосередньо у судовому засіданні думки дитини та її побажання з приводу предмета спору.

З огляду на вказане наявні підстави для відкладення судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 45, 247, 258-261 ЦПК України, ст. 171 СК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Судове засідання у справі відкласти на 28.09.2022 на 15.30 год.

Про час і місце судового засідання повідомити учасників справи.

Заслухати у судовому засіданні думку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 забезпечити явку у судове засідання, у приміщення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслуховування думки дитини здійснювати у присутності психолога чи педагога, забезпечення явки якого покласти на сторону позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили після її підписання суддею.

СуддяЛітвінова Г. М.