РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/251/22

Провадження № 2/534/512/22

04 травня 2022 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.

з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу зареєстрованого біржею дійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 зареєстрований 17.04.1998 за № 132.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 17.04.1998 ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1 , про що уклали відповідний договір. Даний договір купівлі-продажу був зареєстрований Комсомольською універсальною товарною біржею за №132 від 17.04.1998. У технічному паспорті на квартиру Кременчуцьким МБТІ був проведений відповідний запис щодо зміни власників згаданого нерухомого майна на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . На даний час позивач не може оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки договір-купівлі продажу квартири не посвідчений нотаріально, виникла необхідність у зверненні до суду.

Ухвалою суду від 31.03.2022 провадження у справі було відкрито з призначенням справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

За ухвалою суду від 14.04.2022 підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, проте заперечила щодо твердження позивача про незгоду позивача на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Пояснила, що вказаний договір вони зареєстрували на біржі, і він не підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що 17.04.1998 за №132 Комсомольською універсальною товарною біржею зареєстрований договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Вказаний договір був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 Кременчуцьким МБТІ був проведений відповідний запис щодо зміни власників нерухомого майна на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 реєстровий № 244 у реєстровій книзі № 3 18.05.1998.

За договором ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1 за договірною ціною. Продавець одержала гроші в повній сумі. Обидві сторони виконали умови угоди, проте не посвідчили її в нотаріальній конторі.

Як вбачається з копії свідоцтва серії НОМЕР_1 виданого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки спірні правовідносини виникли у 1999 році, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, дані цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963 року.

За змістом ст.ст.128,153 ЦК УРСР 1963 року право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, згідно ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Згідно ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

При цьому, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» згідно частини другої якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. При цьому, така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Дані положення були чинними і на час спірних правовідносин.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зі змінами та доповненнями, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Так, Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995, передбачали таку підставу для державної реєстрації об`єктів нерухомого майна як договори купівлі-продажу, зареєстровані біржою.

В свою чергу, пунктом 27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. N 18/5 (в редакції станом на момент укладення договору купівлі-продажу) встановлено, що відповідно до чинного законодавства обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) жилого будинку, іншого нерухомого майна (статті 227,242,244,426 Цивільного кодексу).

Так, покупці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в установленому законом на час спірних правовідносин порядку 18.05.1998 зареєстрували право власності на нерухоме майно в Кременчуцькому МБТІ, що також підтверджується реєстраційним написом на договорі купівлі-продажу.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що при укладанні договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося, а саме продавець отримала кошти, а покупцям було передано нерухоме майно і до них перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ними зареєстровано, а тому позовні вимоги про визнання договору-купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.263,265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу зареєстрованого біржею дійсним - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , зареєстрований 17.04.1998 Комсомольською універсальною товарною біржею за реєстровим номером 132, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Повне ім`я відповідачів:ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Суддя О.В.Солоха

Повний текст рішення складено 05.05.2022.