Справа № 202/6987/15-ц
Провадження № 2/202/601/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 квітня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Кубишкіної К.С.

представника відповідача Гагарського А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ПАТ «Дельта Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2015позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 заочне рішення скасовано.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2022 залучено до участі у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості правонаступника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 13.10.2006 між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0 згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 5 000 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 24,00%. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, станом на 31.07.2015 заборгованість за кредитним договором склала 242 120,82 грн. Просили суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 242 120, 82 грн. та судові витрати позивача.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не було надано банківської виписки з рахунків, а тому відсутні докази щодо надання кредитних коштів, неповернення кредитних коштів та порушення відповідачем умов договору.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.10.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0 згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 5 000 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 24 %.

08.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами, отже відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов`язань ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.

24.07.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 2295/К про відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту.

Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 13.10.2006 року.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 31.07.2013 року склала 242 120,82 грн., в тому числі: тіло кредиту 96 008,08 грн.; відсотки 146 112,02 грн.; пеня 0,00 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з приписами ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Так, ст. 12 ЦПК України, визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З урахуванням того, що банк не надав суду виписки з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 , що відповідало б ст.ст.5,8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у позовній заяві, що унеможливлює встановлення доведеності порушення права та охоронюваного законом інтересу позивача відповідачем.

За таких обставин, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 29.04.2022 року.

Суддя Г.В. Бєсєда