Справа № 699/450/22
Номер провадження № 2-о/699/25/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

про видачу обмежувального припису,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису.

Заява мотивована тим, що заявник з грудня 2019 року проживає спільно з ОСОБА_2 у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання стосунки між ними не складаються, внаслідок чого вона потерпає від домашнього насильства. ОСОБА_2 ніде не працює, живе за рахунок заявника, влаштовує постійно конфлікти, руйнує майно в будинку, чим чинить психологічний тиск та погрожує фізичною розправою, неодноразово бив заявника, тягав за волосся. Все це відбувалося в присутності синів: ОСОБА_3 , 2006 р.н. та ОСОБА_4 , 2014 р.н. та негативно впливає на психіку дітей.

Протягом останніх двох років ОСОБА_2 ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь, характеризується незадовільно. Заявник періодично звертається до працівників поліції стосовно насильства над нею. Так 14.04.2021 було порушено кримінально справу відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України, однак він продовжує протиправні дії відносно співмешканки.

06.04.2022 ОСОБА_2 вчинив чергову сварку та знову погрожував фізичною розплатою, внаслідок чого ОСОБА_1 була змушена разом зі своїм сином покинути власний будинок. Станом на дату звернення до суду заявник проживає у знайомої. Заявник не може повернутися проживати в свій власний будинок через постійні погрози ОСОБА_2 . Місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Протягом двох років спільного проживання заявник неодноразово просила ОСОБА_2 покинути її будинок, однак він відмовляється.

Заявник вважає, що існує реальна загроза продовження домашнього насильства зі сторони співмешканця, що стало підставою для подачі вказаної заяви до суду.

З огляду на вищевикладене заявник просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків:

-на строк на 6 місяців заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-на строк на 6 місяців заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання потерпілої ОСОБА_1 ;

-на строк на 6 місяців заборонити ОСОБА_2 вести телефонні розмови з потерпілою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб;

-на строк на 6 місяців заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати потерпілу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

У судове засідання учасники не з`явилися. Від заявниці ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, подану заяву підтримала та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс, причини неявки не повідомив, заяв не подавав.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення в силу наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Однак він проживає без реєстрації у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є заявниця ОСОБА_1 .

За вказаною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 вчиняв дії, які мають ознаки домашнього насильства.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 09.08.2021, яка набрала законної сили 16.08.2021, прийнято відмову потерпілої ОСОБА_1 від обвинувачення ОСОБА_2 у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_2 закрите у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. (а.с. 8-9).

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується незадовільно, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, на фоні чого вчиняє сварки та насилля у сім`ї (а.с. 10).

Психологічне насильство, яке чинить співмешканець заявниці, дає обґрунтовані підстави для висновку про наявність ризиків щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем їх спільного проживання.

Заявник вважає заяву обґрунтованою, що дає підстави для висновку про необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до статей 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 293 ЦПК).

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Пунктами 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

- домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

- обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;

- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

- психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Положеннями частин першої, другої статті 350-6 ЦПК України встановлено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Згідно із загальним принципом цивільного судочинства кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У даному випадку, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначає, що обставинами на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи.

Дослідженням наданих заявником доказів встановлено, що доводи заявника у частині застосування відносно неї домашнього насильства, а саме діяння фізичного та психологічного насильства, знайшли своє підтвердження, а викладені факти дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків щодо продовження фізичного та психологічного насильства, як форми домашнього насильства.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

При винесенні рішення суд ураховує, що під час судового розгляду доведено факт вчинення ОСОБА_2 фізичного та психологічного впливу на заявника.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі обмежувального припису.

Крім того, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що строк дії обмежувального припису слід визначити максимальний у шість місяців, що є достатнім для запобігання ризику продовження дій фізичного та психологічного насильства.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави згідно з вимогами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заборони ОСОБА_2 :

- перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_1 ;

- вести телефонні розмови з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб;

- особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Установити строк обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган сільської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 23.05.2015 Корсунь-Шевченківським РС УДМС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.