Єдиний унікальний номер справи 183/8629/21
Провадження № 2/183/1988/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Моісєєва К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики, вказуючи, що у лютому 2019 року відповідач під розписку взяла в неї в борг 12 000,00 дол. США. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалась повернути зазначену суму в строк до 20 лютого 2020 року, однак своїх зобов`язань остання не виконала, суму боргу не повернула, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь зазначену суму боргу, і вирішити питання стосовно судових витрат.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом обтяження конкретного нерухомого майна, належного відповідачеві у вигляді заборони вчинення дій до набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді від 10 січня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 07 червня 2022 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом установлено, що20 лютого 2019 року позивач передала в борг відповідачеві 12 000,00 дол. США, що еквівалентно 326 040,00 грн., про що свідчить власноруч написана відповідачем розписка. Відповідач зобов`язалась повернути суму боргу в повному обсязі до 20 лютого 2020 року, а в разі прострочення виконання зобов`язання сплачувати відсотки в розмірі 5 % суми боргу щомісячно за весь час користування позикою, про що зазначено у розписці.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України установлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей та його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника.

Судом установлено, що зазначена форма договору, відповідно до закону, дотримана, що підтверджується розпискою відповідача.

Установлено, що на день пред`явлення позову до суду сума боргу позивачеві відповідачем не повернута, крім того остання визнала позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Слід зауважити, що заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини 36 Дайджест судової практики ВС у справах, пов`язаних із виконанням кредитних зобов`язань першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16. Крім того, аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості в розмірі 12 000,00 дол. США.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні до суду цієї позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції № 0.1.1 від 09 грудня 2021 року, водночас відповідно до підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2021 року становить 2 270 грн. Отже, при поданні цього позову, з урахуванням його ціни, позивач повинна була сплатити за майнову вимогу судовий збір у розмірі 3 266,00 грн.

Крім того, позивач сплатила 454,00 грн. судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, що підтверджується відповідним дублікатом квитанції № P24AC5291 від 09 грудня 2021 року.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в загальному розмірі 1 362,00 грн., яка складається з: 908,00 грн. судовий збір за подання до суду цієї позовної заяви та 454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову, а решта судового збору в розмірі 2 358,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Також, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 7, ч. 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З урахуванням зазначених вище норм, підстав для скасування заходів забезпечення позову цим судовим рішенням, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 158, 259, 263-265, 268, 272, 273ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 20 лютого 2019 року в розмірі 12 000,00 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 358,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено і підписано 20 липня 2022 року.

Суддя Г.Є. Майна