Провадження № 22-ц/4808/136/22
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

секретаря Пацаган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Польської М.В. у м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_2 , яка є представником ОСОБА_1 , до АТ «Альфа-Банк» про визнання угоди про надання кредиту недійсною,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк» про визнання угоди про надання кредиту недійсною.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 17.04.2019 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 була укладена угода про надання кредиту № 501132845 на суму 50 000 грн, з процентною ставкою 17,99 % річних та датою повернення до 17.04.2023. Цільове призначення кредиту - для власних потреб. Однак, ОСОБА_1 , 1975 року народження, згідно із довідкою МСЕК є особою з інвалідністю з приводу психічного захворювання з дитинства довічно. Більше того, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року обмежено цивільну дієздатність ОСОБА_1 , встановлено над ним піклування та призначено її, ОСОБА_2 , його піклувальником.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не має повної цивільної дієздатності, хворіє з дитинства психічним захворюванням, вважає, що на день укладення спірної угоди не міг повністю розуміти значення своїх дій та не усвідомлював наслідки укладення такого правочину.

На підставі викладеного, просила визнати угоду про надання кредиту № 501132845 на суму 50000,00 грн, укладену між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» недійсною.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2021 рокупозов ОСОБА_2 , яка є представником ОСОБА_1 ,задоволено.

Визнано недійсною угоду про надання кредиту № 501132845 на суму 50 000,00 грн, укладену між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Застосовано наслідки недійсності правочину, шляхом стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ «Альфа-Банк» грошової суми у розмірі 75742,70 грн, з яких: 49 281,09 грн - заборгованість за кредитом, 11261,61 грн по відсотках за період з 17.06.2019 по 17.09.2020, 15200 грн по комісії за період з 17.06.2019 по 17.09.2020.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з проведенням судово-психіатричної експертизи в розмірі 5577,00 грн.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь держави 840,80 грн судового збору.

Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення заборгованості по відсотках та комісії, законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на необґрунтованість та незаконність рішення суду.

Вказує на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував положення статті 216 ЦК України, яка передбачає загальні наслідки недійсності правочину, згідно із якими недійсний правочин не створює юридичних наслідків. А відтак, дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_1 11261,61 грн по відсотках за період з 17.06.2019 по 17.09.2020, 15200 грн по комісії за період з 17.06.2019 по 17.09.2020.

Просить рішення суду у вказаній частині скасувати.

АТ «Альфа-Банк» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання представник АТ «Альфа-Банк» не з`явився, повідомлявся судом про дату, час та місце судового засідання.

Законний представник апелянта - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату, час та місце судового засідання, апеляційний суд вирішив розглянути справу за відсутності учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до статті 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її обґрунтованість.

Судом встановлено, що 17.04.2019 ОСОБА_1 подав АТ «Альфа-Банк» акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501132845, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Згідно із умовами угоди, ОСОБА_1 для власних потреб отримав «кредит готівкою» в сумі 50000 грн, під 17,99% річних, строком кредитування - 48 місяців, з датою повернення до 17.04.2023. Комісійна винагорода за обслуговування кредиту становить 1,90% від суми кредиту (а.с. 13).

ОСОБА_1 підписав також паспорт споживчого кредиту (а.с. 15), який відповідає акцепту пропозицій прийнятих представником АТ «Альфа-Банк», а також додаток № 1 до угоди про надання кредиту № 501132845 від 17.04.2019 - графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.17, 53).

Банком надана оферта на укладання угоди про надання кредиту № 501132845, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2019 (а.с.52).

Згідно із випискою по рахунку з кредитною карткою, 17.04.2019 ОСОБА_1 перераховано кошти за кредитним договором № 501132845 у сумі 50 000 грн, які цього ж дня п`ятьма операціями по картці знято в банкоматі (а.с.18).

Згідно із довідкою МСЕК серії МСЕ № 064243, виданою 31.08.1993, при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності довічно, причина інвалідності - інвалід з дитинства (а.с. 10).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року обмежено цивільну дієздатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено над ним піклування та призначено його піклувальником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Застосовуючи наслідки недійсності правочину та визначаючи грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю ОСОБА_1 у розмірі 75742,70 грн, з яких: 49 281,09 грн - заборгованість за кредитом, 11261,61 грн по відсотках за період з 17.06.2019 по 17.09.2020, 15200 грн по комісії за період з 17.06.2019 по 17.09.2020, суд першої інстанції виходив із того, що зі сторони ОСОБА_2 чи її адвоката до суду не подавалося жодних клопотань про зменшення вказаної суми, а суд дійшов переконання про зменшення тільки суми боргу в частині штрафних санкцій.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частини перша стаття 215 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Тлумачення статті 225 ЦК України свідчить, що правила цієї статті поширюються на випадки, коли фізична особа хоча і є дієздатною, однак у момент вчинення правочину вона перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Звертаючись до суду з цим позовом, законний представник ОСОБА_1 посилалася на те, що останній не має повної цивільної дієздатності, хворіє з дитинства психічним захворюванням, а відтак, на день укладення угоди про надання кредиту № 501132845 на суму 50000,00 грн не міг повністю розуміти значення своїх дій та не усвідомлював наслідки укладення такого правочину, у зв`язку з чим, просила визнати таку угоду недійсною.

Для встановлення судом неспроможності ОСОБА_1 в момент вчинення спірного правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області призначено по даній справі судово-психіатричну експертизу.

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 236/2020 від 19.11.2020, підекспертний ОСОБА_1 страждає органічним розладом особистості та поведінки внаслідок ДЦП, що згідно МКХ-10 F 07.0. Зазначене захворювання позбавляє здатності під експертного усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент підписання ним 17.04.2019 угоди про надання кредиту № 501132845 на суму 50000,00 грн (а.с. 90-96).

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої про те, що наявні правові підстави для визнання угоди про надання кредиту № 501132845, укладеної ОСОБА_1 - недійсною та застосування наслідків недійсності правочину, оскільки про застосування таких у суді першої інстанції заявляло АТ «Альфа-Банк».

Разом з тим, застосовуючи наслідки недійсності правочину, суд першої інстанції неправильно визначив суму коштів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відповідно до частини першої статті 1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 ЦК України та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

Отже, вказане свідчить про те, що стягнення судом із ОСОБА_1 11261,61 грн заборгованості по відсотках за період з 17.06.2019 по 17.09.2020 та 15200 грн заборгованості по комісії за період з 17.06.2019 по 17.09.2020 є неправомірним, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, а сторони зобов`язані повернути один одному все одержане на виконання недійсного правочину.

Крім того, визначаючи суму коштів, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції також не врахував, що стягненню підлягає саме залишок отриманих кредитних коштів, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 серпня 2019 року у справі № 309/3349/15-ц. А відтак, із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» слід стягнути 47575 грн, оскільки як встановлено із розрахунку заборгованості за кредитом, ОСОБА_1 на погашення заборгованості по кредиту вніс кошти у сумі 2425 грн (а.с. 48).

На підставі викладеного, враховуючи положення частини 4 статті 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення суду змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини в такій редакції: «Застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 на користь АТ «Альфа-Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, , залишок неповернутих кредитних коштів у сумі 47575 грн».

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у цій справі заявник звільнений від сплати судового збору, то з АТ «Альфа-Банк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1261,20 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2021 року змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини в такій редакції:

«Застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 на користь АТ «Альфа-Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, , залишок неповернутих кредитних коштів у сумі 47575 грн (сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень)».

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути із АТ «Альфа-Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, , на користь держави 1261,20 грн (одну тисячу двісті шістдесят одну гривню 20 копійок) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2022 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта