КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/2753/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Писаної Т.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» - Малого Вадима Васильовича на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року у справі за заявою представника позивача про стягнення судових витрат по заяві ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги,-

УСТАНОВИВ:

у серпні 2021 року ТОВ «Житлосервіс-Солом'янка» звернулись до суду з з заявою про видачу судового наказу, в якій просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 18878,72 грн., що складається з: 17080,97 грн. - основна заборгованість, 510,83 грн. - 3% річних, 1286,92 грн. - витрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, а також понесені заявником судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 227,00 грн. та витрати по оплаті наданої правової допомоги в розмірі 3000,00 грн.

03 вересня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ««Житлосервіс-Солом'янка» заборгованості по платі за утримання житла та платі за користування житлово-комунальними послугами в сумі 17080,09грн., індекс інфляції в сумі 1286,92 грн. та 3%річних у сумі 510,83грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ««Житлосервіс-Солом'янка» судовий збір в розмірі 227,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування зазначеного судового наказу.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року скасовано судовий наказ, виданий 03 вересня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-Солом'янка» заборгованості по платі за утримання житла та платі за користування житлово-комунальними послугами в сумі 17080,09грн., індексу інфляції в сумі 1286,92 грн. та 3%річних у сумі 510,83грн. та судового збору в сумі 3000грн.

12 листопада 2021 року від представника ОСОБА_1 - Кулачка Т.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, яка обґрунтована тим, що в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала заява боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 03 вересня 2021 року. За подання вказаної заяви було сплачено судовий збір в сумі 113,50 грн.

Крім того, ОСОБА_1 скористалась правничою допомогою за яку нею було сплачено 5000,00 грн.

Отже, у зв`язку із розглядом зазначеної заяви були понесені судові витрати на загальну суму 5113,50 грн., які вона просила стягнути з ТОВ «Житлосервіс-Солом'янка».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року заяву задоволено, стягнуто з ТОВ «Житлосервіс-Солом'янка» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги в сумі 5000,00 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 113,50 грн.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду представник ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» - Малий В.В. подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що визначення складу та розміру судових витрат входить до предмета доказування по справі, що у свою чергу суперечить завданням наказного провадження та порядку розгляду заяв у наказному провадженні, адже ст. ст. 167 ,171 ЦПК України не передбачено розгляд справ наказного провадження у судових засіданнях з повідомленням заявника і боржника.

Крім того, в апеляційній скарзі вказано на те, що ЦПК не містить відповідних норм, згідно яких у випадку скасування судового наказу на заявника за судовим наказом покладається обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

В апеляційній скарзі, звернуто увагу на не співмірність понесених боржником судових витрат, у частині надання професійної правничої допомоги та фактично виконаною роботою.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Дійсно, вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, встановлені у статті 161 ЦПК України. Також, законом врегульовано форму і зміст заяви про видачу судового наказу..

Разом з тим, у розділі «Наказне провадження» в ЦПК України нічого не вказано про те, чи стягуються витрати на правову допомогу на користь заявника, якщо про таку було вказано у поданій заяві. З цього приводу слід керуватись загальними засадами цивільного процесуального судочинства, серед яких діє принцип відшкодування витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.

Судом встановлено, що 09 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та АБ «Тарас Кулачко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №09/09/21-1 (а.с. 88).

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги №09/09/21-1 від 09 вересня 2021 року адвокатське бюро зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу стосовно представництва інтересів клієнта у Соломянському районному суді м. Києва за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги.

П. 3.1 сторони погодили, що вартість послуг складає 2000,00 грн. за одну годину надання послуг.

Відповідно до п.3.3 вказаного договору клієнт зобов`язується оплатити послуги протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг у безготівковій формі.

Відповідно акту приймання-передачі послуг (детальний опис наданих послуг) від 14 вересня 2021 року на виконання умов договору про надання правничої допомоги №09/09/21-1 від 14 вересня 2021 року АБ «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ» надало, а клієнт прийняв юридичні послуги у формі: складення заяви про скасування судового наказу від 03 вересня 2021 року у справі №760/22302/21 виданого Солом`янським районним судом м. Києва за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги на що було витрачено 2 годин 30 хвилин часу (а.с. 89).

Згідно копію квитанції АТ «ПриватБанк» від 14 вересня 2021 року, ОСОБА_1 сплатила 5000,00 грн. АБ «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ»за вказані вище послуги (а.с.90).

В матеріалах справи, також, наявні копія юордеру на надання правничої допомоги від 14 вересня 2021 року (а.с.92), копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5221/10 (а.с.93) та оригінал платіжного доручення №489 від 14.09.2021 року про сплату судового збору в сумі 113,50 грн. (а.с. 85).

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічні висновки викладені у постановіВерховного Суду у справі №922/445/19 від 03 жовтня 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу є обґрунтованою.

У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Перевіряючи розмір витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначені витрати є співрозмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними.

Щодо стягнення з ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув дані витрати.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» - Малого Вадима Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 18 квітня 2022 року.

Судді: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Т.О. Писана