Справа № 146/603/22
"12" липня 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Максимчук О.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття особи з реєстрації,-
29 червня 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 із зняттям його з реєстрації за вказаною адресою.
Позов обґрунтовано наступним.
Позивач є власником житлового будинку, з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .
Позивач вказують, що крім нього в будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , що підтверджено записами у домовій книзі.
Відповідач у будинку за вказаною адресою з 2016 року не проживає, що підтверджується довідкою Вапнярської селищної ради від 27 червня 2022 року № 679.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 01 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провдження з викликом сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву в якій позов підтримує повністю, просить його задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча повідомлявся про слухання справи шляхом оголошення на сайті суду, в зв`язку з поверненням повідомлень з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засіданя не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
Суд, розглянувши заяву сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що спірним майном є житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Даний житловий будинок належить ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 червня 2022 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.06. 2022 року та технічним паспортом на будинок (а.с.5,8,9).
Із копієї будинкової книги встановлено що в даному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.7).
Відповідно до довідки Вапнярської селищної ради від 27 червня 2022 року № 679 виданої ОСОБА_1 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно зареєстровани за адресою АДРЕСА_1 , але з 01.01.2016 року за вказаною адресою не проживає.(а.с.6).
Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власним майном.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивачем доведено і підтверджено належними доказами, що відповідач ОСОБА_2 вибув з житлового будинку по АДРЕСА_1 на інше постійне місце проживання, на день розгляду справи в даному будинку не проживає, а тому втратив право користування житловим будинком позивача.
На підставі викладено, керуючись ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. ст.2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 274, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття особи з реєстрації, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 із зняттям його з реєстрації за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя: І. В. Скаковська