Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2022 Справа №607/18208/21

24 березня 2022 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Скали В.І.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Великоберезовицької селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Надія Федорівна, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Тетяна Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Оскоріп Я.М., звернулися в суд із позовом до Великоберезовицької селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф., приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В., в якому просили: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, як члена колгоспного двору; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/12 частини вказаного будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, як члена колгоспного двору; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування вимог позивачі вказали, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_4 - невістка, ОСОБА_9 - онука, ОСОБА_8 - онука. Відтак, кожному з них належить по 1/6 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 (їх баба). За життя ОСОБА_8 , склала заповіт, згідно з яким заповіла належну їй земельну ділянку ОСОБА_7 . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі за законом на належну їй 1/6 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 . Рішенням Тернопільського районного суду від 10 квітня 2002 року ОСОБА_5 визнаний безвісно відсутнім, оскільки у 1996 році виїхав на роботу в Бельгію та з того часу відсутні будь-які відомості про його місце перебування. Відтак, єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8 є її син ОСОБА_7 , який прийнявши спадщину, однак не оформив її належним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, в тому числі на належну йому 1/6 частину спірного будинковолодіння, успадковану після смерті ОСОБА_8 . Єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дружина спадкодавця ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_11 відмовились від прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса позивачу ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на належну останньому частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, в тому числі на належну останній 1/6 частину спірного будинковолодіння. Єдиними спадкоємцями після її смерті є дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщини вступивши в управління спадковим майном. Відтак, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували кожна по 1/12 частині спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_4 . Постановою державного нотаріуса позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на належну останній частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивачів ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, в тому числі на належну останньому 1/6 частину спірного будинковолодіння. Єдиними спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який має право на обов`язкову частку у спадщині. 08 травня 2018 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено договір про поділ спадкового майна, згідно з яким у спадщину ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6 переходить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 , а у спадщину ОСОБА_1 - частка у праві власності на будинковолодіння за АДРЕСА_1 . Відтак, ОСОБА_1 успадкувала 1/6 частину спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_6 . Постановою приватного нотаріуса Кобилецькій Г.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на належну останньому частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом, в тому числі на належну останньому 1/6 частину спірного будинковолодіння. Єдиним спадкоємцем після його смерті є дочка ОСОБА_1 , яка прийняли спадщини шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відтак, ОСОБА_1 успадкувала 1/6 частину спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_5 . Постановою державного нотаріуса позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 на належну останньому частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Крім цього, вказала, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,як члени колгоспного двору, набули право власності по 1/6 частині кожна, яке збереглося за ними після припинення колгоспного двору. Останні звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно, однак в реєстрації права власності за ними по 1/6 частині спірного будинковолодіння було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна.

Посилаючись на наведене, просили задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачі не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.

Попередньо представник позивачів - адвокат Оскоріп Я.М. подала заяву про розгляд справи без її та позивачів участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник Великоберезовицької селищної ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без їх участі.

Приватний нотаріус Кравець Т.В. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі.

Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_7 , батьками якого зазначено « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10 січня 2001 року.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до вимог статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за №4 від 18 грудня 2020 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_5 , батьками якого зазначено « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_13 ».

ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_14 , батьками якої зазначено « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04 вересня 1982 року.

31 серпня 2006 року ОСОБА_14 зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 31 серпня 2006 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_16 ».

ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_9 , батьками якої зазначено « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20 жовтня 1987 року.

23 вересня 2006 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 23 вересня 2006 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_18 ».

ІНФОРМАЦІЯ_10 народилася ОСОБА_8 , батьками якої зазначено « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 04 січня 1989 року.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №7 від 04 березня 2020 року, ОСОБА_8 12 січня 2012 зареєструвала шлюб з ОСОБА_19 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_20 ».

Як вбачається з довідки за №60 від 25 січня 2021 року, виданої Миролюбівським старостинським округом Великоберезовицької селищної ради та довідки за №318 від 12 квітня 2019 року, виданої Мролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарства - колгоспний двір. Станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року членами двору були ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_4 - невістка, ОСОБА_9 - онука, ОСОБА_8 - онука.

З інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №284 від 07 березня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахуноквим бюро технічної інвентаризації вбачається, що станом на 02 березня 2018 року будинковолодіння за АДРЕСА_1 рахується за: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 . В будинковолодінні самочинних добудов та перепланувань не виявлено.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що спірне будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_4 - невістка, ОСОБА_9 - онука, ОСОБА_8 - онука.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 належало по 1/6 частині спірного житлового будинку.

За життя ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений 10 серпня 1998 року секретарем Миролюбівської сільської ради Озерянською М.В., зареєстрований в реєстрі за №35, яким заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №051003 ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 01 березня 2000 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №09.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належну їй земельну частку (пай) та за законом на належну їй 1/6 частину спірного будинковолодіння.

Як вбачається з довідки за №844 від 11 листопада 2020 року, виданої Миролюбівською сільською радою, на день смерті ОСОБА_8 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_6 - чоловік, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_4 - невістка, ОСОБА_9 - онук та ОСОБА_8 - онука.

11 січня 2001 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №18 після смерті ОСОБА_8 за заявою ОСОБА_7 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Факт прийняття сином ОСОБА_7 спадщини після смерті ОСОБА_8 нотаріусом встановлено по факт наявності в останнього правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №18.

Як слідує із заяви ОСОБА_6 від 25 лютого 2000 року, посвідченої секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Гаврих Г.С., зареєстрованої в реєстрі за №33, останній зазначає, що спадщини після смерті ОСОБА_8 не приймав та спадкувати не бажає, заяви до нотконтори про прийняття спадщини не подавав та звертатися до суду за продовженням строку для прийняття спадщини не буде.

Інші спадкоємці до нотконтори не зверталися.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №18 встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є її син ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті останньої.

Крім цього, ОСОБА_7 частково оформив спадкові права після смерті ОСОБА_8 отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

Рішенням Тернопільського районного суду від 10 квітня 2002 року ОСОБА_5 визнано безвісно відсутнім.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_7 , будучи єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 , окрім спадкування за заповітом земельної ділянки, успадкував за законом належну ОСОБА_8 1/6 частину спірного будинковолодіння, однак за життя не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 20 грудня 2002 року, виданим Миролюбівською сільською радою Тернопільського району, актовий запис №23.

Після її смерті відкрилася спадщина за законом, в тому числі на належну їй 1/6 частину спірного будинковолодіння.

Як вбачається з довідки за №845 від 11 листопада 2020 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_6 - свекор, ОСОБА_5 - чоловік, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_8 - дочка.

Як слідує з довідки за №870 від 17 грудня 2020 року, виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступили її діти ОСОБА_9 та ОСОБА_8

14 лютого 2004 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №103 після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про прийняття спадщини.

Чоловік спадкодавця ОСОБА_5 рішенням Тернопільського районного суду від 10 квітня 2002 року визнаний безвісно відсутнім.

Інші спадкоємці до нотконтори не зверталися.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи за №103 встановлено, що єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є її дочки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті останньої шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

Крім цього, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 частково оформили спадкові права після смерті ОСОБА_4 отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 та 30 грудня 2020 року ОСОБА_23 подали державному нотаріусу заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_4 .

Постановами державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 15 грудня 2020 року за №2129/02-31 та від 14 січня 2021 року за №39/02-31, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_23 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 26 грудня 2013 року секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Дзюбенко Г.С., зареєстрований в реєстрі за №174, яким заповів все належне йому майно онуці ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 від 27 жовтня 2017 року, виданим Виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району, актовий запис №12.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, в тому числі на належну йому 1/6 частину спірного будинковолодіння.

08 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В., зареєстрований в реєстрі за №638. Із змісту вказаного договору вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (в особі представника) уклали цей договір про поділ спадкового майна, належного їм відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . До майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 заведена спадкова справа за №7/2018. Спадщину у встановлений законом строк ОСОБА_1 прийняла шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та ОСОБА_7 шляхом подання у встановлений строк заяви про прийняття спадщини. Згідно із заповітом, ОСОБА_6 заповів ОСОБА_1 все своє майно. Спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку у спадщині є непрацездатний за віком син спадкодавця ОСОБА_7 . До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_2 та частка у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Після укладення цього договору у спадщину до ОСОБА_7 переходить житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_2 , у спадщину до ОСОБА_1 переходить частка у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Таким чином, встановлено, що єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є його онука ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом, та син ОСОБА_7 , який має право на обов`язкову частку у спадщині. При цьому, між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено договір про поділ спадкового майна, згідно з яким належна ОСОБА_6 частка спірного будинковолодіння переходить у спадщину до ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. від 09 вересня 2021 року за №110/02-31, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 від 07 грудня 2018 року, виданим Виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №103.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом, в тому числі на належну йому 1/6 частину спірного будинковолодіння, успадковану останнім після смерті ОСОБА_8 .

Як вбачається з довідки за №399 від 05 березня 2019 року, виданої Микулинецькою селищною радою, на день смерті ОСОБА_7 був зареєстрований по АДРЕСА_2 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_10 - дружина, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_15 - зять.

03 червня 2019 року приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф. заведено спадкову справу за №59/2019 після смерті ОСОБА_7 за заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини.

03 червня 2019 року дружина спадкодавця ОСОБА_10 та його дочка ОСОБА_11 подали приватному нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 .

Інші спадкоємці до нотконтори не зверталися.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №59/2019 встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7 є його дочка ОСОБА_3 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті останнього шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім цього, ОСОБА_3 частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_7 отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та на земельну ділянку.

21 січня 2021 року ОСОБА_3 подала державному нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_7 .

Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф. від 02 березня 2021 року за №218/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_7 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується, перекладем з російської на українську мову, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11 від 08 травня 2019 року, виданим 97600019 Відділом РАЦС м. Переяслав-Залеського Ярославської області Російської Федерації, актовий запис №4.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом, в тому числі на належну йому 1/6 частину спірного будинковолодіння.

Як вбачається з довідки за №585 від 04 жовтня 2021 року, виданої Миролюбівським старостинським округом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_24 - онук, ОСОБА_25 - онука.

15 грудня 2020 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №356/2020 після смерті ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Інші спадкоємці до нотконтори не зверталися.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №356/2020 встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті останнього.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 15 грудня 2020 року за №2128/02-31, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

З технічного паспорта на житловий будинок за АДРЕСА_1 від 02 березня 2018 року, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації встановлено, що загальна площа житлового будинку становить 59,3 кв.м., житлова - 53,6 кв.м.

З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №59203583 від 09 липня 2021 року вбачається, що державним реєстратором розглянувши заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на 1/6 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 вирішено зупинити розгляд вказаних заяв, оскільки відсутні документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку під вказаним житловим будинком.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за №59942151 від 19 серпня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у державній реєстрації права власності на 1/6 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_4 була фактично прийнята спадкоємцями, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірне будинковолодіння значиться як колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_4 - невістка, ОСОБА_22 - онука, ОСОБА_21 - онука.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, кожному члену ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 належало по 1/6 його частині.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина за заповітом на земельну частку (пай) та за законом у тому числі на належну їй 1/6 частину спірного житлового будинку. Спадщину прийняв ОСОБА_7 , шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_8 успадкував належну їй 1/6 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , однак за життя не оформив своїх спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належну їй 1/6 частину спірного житлового будинку. Спадщину прийняли позивачі ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 після смерті ОСОБА_4 успадкували належну їй 1/6 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 по 1/12 частці кожна.

Спадщина після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відкрилася після набрання законної сили ЦК України, а тому застосуванню підлягають норми діючого ЦК України.

В силу вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за заповітом, у тому числі на належну йому 1/6 частину спірного житлового будинку. Спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , як непрацездатний повнолітній син, має право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

08 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено договір про поді спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В., зареєстрований в реєстрі за №638. Із змісту вказаного договору вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (в особі представника) уклали цей договір про поділ спадкового майна, належного їм відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після укладення цього договору у спадщину до ОСОБА_7 переходить житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_2 , у спадщину до ОСОБА_1 переходить частка у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 успадкувала належну йому 1/6 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належну йому 1/6 частину спірного житлового будинку, успадковану останнім після смерті ОСОБА_8 . Спадщину прийняла позивач ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Дружина спадкодавця ОСОБА_10 та дочка останнього ОСОБА_11 подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_7 успадкувала належну йому 1/6 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належну йому 1/6 частину спірного житлового будинку. Спадщину прийняла позивач ОСОБА_1 , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 успадкувала належну йому 1/6 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивачі не можуть, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім цього, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися до державного реєстратора з метою оформлення права власності на належні їм 1/6 частки спірного будинковолодіння як членам колишнього колгоспного двору, однак державним реєстратором відмовлено у такій реєстрації у зв`язку з відсутністю посвідченого речового права на земельну ділянку, на якій розташоване спірне будинковолодіння.

З цих підстав, беручи до уваги, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені можливості зареєструвати право власності на належні їм частки, як членам колишнього колгоспного двору, з метою захисту їх прав, суд вважає, що за останніми слід визнати право власності по 1/6 частки за кожною належній їм, як членам колишнього колгоспного двору.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/12 частину житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини вказаного будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, як члена колишнього колгоспного двору; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/12 частини вказаного будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, як члена колишнього колгоспного двору; визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Великоберезовицької селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Надія Федорівна, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Тетяна Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , як члена колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/12 частини житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_26 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , як члена колишнього колгоспного двору;

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_12 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_13 .

ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_14 .

Відповідач: Великоберезовицька селищна рада, вул. Ст. Бандери, 26, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області.

Треті особи: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль, .

Приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Надія Федорівна, вул. Князя Василька, 115, м. Теребовля Тернопільського району Тернопільської області.

Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Тетяна Володимирівна, вул. І. Франка, 12/13, м. Тернопіль.

Повне рішення складено 24 березня 2022 року.

Головуюча І.М. Черніцька