Провадження № 2/760/5690/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі:головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Скаженик Я.О.,

за участю: представника позивача - Опанасика В.В.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просить суд:

-стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 19 450,00 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

-стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 10 травня 2021 року в місті Києві на проспекті Академіка Глушкова, 1 (ВДНГ) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля SЕAT Altea XL, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Зазначає, що автомобіль SEAT Altea XL, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності відповідачу, що підтверджується відповіддю Головного сервісного центру МВС від 01 грудня 2021 року № 31/1925аз на адвокатський запит № 2911-2 від 29 листопада 2021 року, витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, а автомобіль BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Посилається, що на місці дорожньо-транспортної пригоди учасниками було складено та підписано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

Однак, у зв`язку з тим, що полісу про страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу у відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди було відсутнє, подальше врегулювання спору за допомогою страхової компанії було не можливе.

Стверджує, що факт відсутності цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (д.н.з. НОМЕР_1 ) у відповідача станом на 10 травня 2021 року підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо стану чинності поліса внутрішнього ОЄЦПВВТЗ (https://policv-web.mtsbu.ua).

Вказує, що оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю BMW 430. д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , були завдані механічні пошкодження, між позивачем та відповідачем була досягнута згода щодо відшкодування збитків відповідачем, та як наслідок визнання вини Відповідачем.

Зазначає, що даний факт підтверджується розпискою від 10 травня 2021 року, що написана відповідачем власноручно на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Як підтверджено розпискою від 10 травня 2021 року відповідач зобов`язувався відшкодувати 500 доларів США за дорожньо-транспортну пригоду.

При цьому вказує, що розмір шкоди, яка заподіяна позивачу, становить 19 450,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою від 11 травня 2021 року № 1105/21 та Актом виконаних робіт від 15 травня 2021 року № 1105/21. Дані кошти сплачені ОСОБА_3 за відновлення його транспортного засобу.

Посилається, що також на місці дорожньо-транспортної пригоди були присутня свідок ОСОБА_4 та з метою підтвердження фактів і обставин викладених вище, адвокатом Опанасиком Владиславом Володимировичем було відібрано пояснення у даного свідка.

Стверджує, що в подальшому для досудового врегулювання спору, представником позивача, адвокатом Опанасиком Владиславом Володимировичем, 15 листопада 2021 року направлено претензію про сплату заборгованості за місцем реєстрації ОСОБА_2 , яка залишена відповідачем без реагування.

При цьому, станом на день звернення до суду із позовом, заборгованість відповідачем перед позивачем не погашена, а тому просить суд стягнути із відповідача матеріальну шкоду у розмірі 19 450,00 грн.

Окрім цього, просить суд також стягнути із відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

З урахуванням викладеного вище, просить суд позов задовольнити.

17.12.2021 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

06.05.2022 до суду із Державної міграційної служби України було надано відповідь на запит суду відповідно із якої вбачається, що відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.05.2022 справу було прийнято до провадження суду та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.07.2022 було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 - Опанасика Владислава Володимировича про проведення судового засідання, призначеного на 18 липня 2022 року о 11 год. 30 хв. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в режимі відеоконференції із Рівненським районним судом Рівненської області (33000, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, буд. 10, е-mail ) за участі представника позивача ОСОБА_3 - Опанасика Владислава Володимировича .

Представник позивача ОСОБА_3 - Опанасик Владислав Володимирович , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із Рівненським районним судом Рівненської області, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було.

Проте, у судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволені.

Зазначив, що свою вину у настанні ДТП 10.05.2021 не визнає та розписку написав під тиском позивача та його представників. Ствержував, що надав позивачу 100 дол. США у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, проте відповідної розписки у позивача не брав.Вважає, що розмір матеріальної шкоди завищений, а моральної шкоди позивачу взагілі не було завдано.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 21).

Автомобіль SEAT Altea XL, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю Головного сервісного центру МВС від 01 грудня 2021 року № 31/1925аз на адвокатський запит № 2911-2 від 29 листопада 2021 року та витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів (а.с. 31-21).

10 травня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду із якого вбачається, що 10 травня 2021 року в місті Києві на проспекті Академіка Глушкова, 1 (ВДНГ) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля SЕAT Altea XL, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 30).

Факт настання дорожньо-транспортної пригоди не заперечувалося представником позивача та відповідачем у судовому засіданні.

Як вбачається із Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Велтлінер», при цьому номер полісу не вказано.

Також, із Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальность власника наземного транспортного засобу ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «НАСК «Оранта», номер полісу АР 8820149.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу застрахована не була, що також визнано відповідачем у суді.

Так, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011, яким внесено зміни та доповнення до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дозволено учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Згідно п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

Оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу застрахована не була, то у даному випадку складення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротоколу») є неможливим, а тому суд не визнає дане Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») належним та допустимим доказом у справі.

Разом із тим, після настання 10.05.2021 дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 визнав ту обставину, що ним були порушенні вимоги ПДР України та вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася за його вини та на підтвердження даних обставин надав ОСОБА_3 власноруч написану розписку від 10.05.2021 про зобов`язання виплатити ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 500 доларів США за дорожньо-транспортну пригоду на просп. Академіка Глушкова у м. Києві (а.с. 22).

Відповідач у судовому засіданні визнав той факт, що дану розписку склав він та надав її позивачу.

При цьому, у судовому засіданні відповідач зазначив, що свою вину у настанні дорожньо-транспортної пригоди 10.05.2021 не визнає та дану розписку склав під тиском позивача та його представників.

Разом із тим, будь-яких доказів на підтвердження даних обставин відповідачем суду надано не було, а тому суд визнає дану розписку належним та допустимим доказом у справі, який підтверджує визнання відповідачем своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 10.05.2021.

Крім того, жодних доказів в підтвердження обгрунтування відсутності своєї вини у ДТП, яка сталася 10.05.2021 відповідач не надав також і у судовому засіданні.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що пояснення відповідача надані у суді в обгрунтування своїх заперечень проти позову, є недоведеними.

Як вбачається із Рахунку-Фактури № 1105/21 від 11.05.2021, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 19 450,00 грн. (а.с. 23).

Відповідно до Акту виконаних робіт № 1105/21 від 15.05.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 , склала 19 450,00 грн. (а.с. 24).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як було встановлено вище судом, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу застрахована не була, а тому обов`язок із відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди винуватцем якої є відповідач покладається безпосередньо на відповідача.

За приписами статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

На підтвердження розміру завданої шкоди позивачу, останнім надано до суду Акт виконаних робіт № 1105/21 від 15.05.2021 відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 , склала 19 450,00 грн.

При цьому, відповідачем у відповідності до вимог ст. 76-80 ЦПК України вказаний вище розмір вартості відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 , у судовому засіданні спростовано не було.

Жодних клопотань про призначення у справі відповідної судової експертизи, у передбаченому законом порядку відповідачем у справі подано не було.

За вказаних вище обставин, суд визнає даний Акт виконаних робіт № 1105/21 від 15.05.2021 належним та допустимим доказом у справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача, як винної особи у ДТП, матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля BMW 430, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 19 450,00 грн.

Доводи відповідача про те, що останній сплатив на користь позивача 100,00 дол. США у відкодування матеріальної шкоди не доведено відповідними доказами у справі та заперечувалися представником позивача у суді.

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача спричиненої матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 19 450,00 грн.

Окрім вимог про стягнення матеріальної шкоди позивачем також було заявлено вимоги про стягнення із відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. В даному випадку моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо до нього особисто, та у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача та третьої особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А тому, з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-82, 141, 169, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) матеріальної шкоди 19 450,00 грн., моральної шкоди 1 000,00 грн.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.08.2022.

Суддя: О.М. Букіна