Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2022 Справа №607/1146/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Бублінської О. Ю.,

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Грицак Анни Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Грицак А. М. звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є одноосібним власником будинком АДРЕСА_1 . У вказаному помешканні також зареєстрований відповідач, який чоловіком її дочки ОСОБА_3 . При цьому, впродовж тривалого періоду часу, з грудня 2019 року відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаному житлі, його речі та інше майно у будинку відсутні, жодної участі в утриманні будинку він не приймає. Разом із цим, вказує, що реєстрація відповідача у належному їй на праві власності будинку порушує її права як власника даного житла. Посилаючись на наведене просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2022 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов до суду не подавав.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року постановленою протокольно, підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Грицак А. М. заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечили проти ухвалення заочного рішення. Акцентували увагу суду на тому, що відповідач, будучи зареєстрованим, у спірному будинку не проживає та ніколи не проживав з грудня 2019 року, хоча ніхто не чинить йому перешкод для проживання. На даний час у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом дочки позивачки ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відзиву на позов не подавав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Судом установлено:

Згідно із Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 23 лютого 2010 року на підставі розпорядження за № 1339, одноквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_1 .

Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за позивачкою ОСОБА_1 зареєстроване Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 23 лютого 2010 року, номер запису 1625 в книзі 9.

Як убачається із Довідки за № 844 від 15.12. 2021 р., виданої Білецьким сільським головою ОСОБА_4 , у будинку по АДРЕСА_1 , окрім позивачки - власниці будинку ОСОБА_1 , з грудня 2019 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловік її дочки ОСОБА_3 .

Відповідно до акту опитування свідків від 30 листопада 2021 року засвідченого Білецьким сільським головою Дмитром Малик, встановлено, що ОСОБА_5 , 1979 р. н., зареєстрований по АДРЕСА_1 але не проживав та проживає за вказаною адресою, що підтверджують свідки -сусіди: ОСОБА_6 паспорт НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , паспорт НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , паспорт НОМЕР_3 .

Також, відповідно до акту опитування свідків від 23 лютого 2022 року засвідченого старостою Великоглибочецького старостинського округу Білецької сільської ради Романом Кузьма, встановлено, що ОСОБА_5 , 1979 р. н., зареєстрований по АДРЕСА_1 але не проживав та не проживає за вказаною адресою, що підтверджують свідки - сусіди: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Факт непроживання відповідача ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , з моменту реєстрації, з грудня 2019 року, а саме те, що відповідач не проживає за вказаною адресою з грудня 2019 року, понад два роки, підтверджується й Довідкою за № 203 від 06 квітня 2022 року, наданою старостою Великоглибочецького старостинського округу Білецької сільської ради Романом Кузьма.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні вказав, що є сусідом позивачки, межують подвір`я. Відповідач - зять позивачки, однак станом на даний час дочка позивачки та ОСОБА_2 як сім`я не проживають. Відповідач не проживає у будинку по АДРЕСА_1 , як понад півтори року, хоча ніхто не чинить йому перешкод для проживання.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першої статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При цьому, таких домовленостей між сторонами судом не установлено.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим у будинку АДРЕСА_1 , з 2019 року, понад два роки не проживає у вказаному помешканні, його речі та майно там відсутні, участі у сплаті комунальних послуг з утримання будинку не приймає.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано.

Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141 , 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 гривень судового збору .

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 84 гривні 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 20 квітня 2022 року.

Реквізити сучасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Російської Федерації, зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , посвідка на постійне місце проживання № НОМЕР_5 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка