Справа №339/159/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою та просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 25 січня 2002 року, в якому народилися сини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалося по причині нерозуміння відповідачем своїх обов`язків, неправомірної поведінки в сім`ї, оскільки він систематично принижує та б`є її в присутності дітей, спричиняючи їй та дітям душевний біль, психологічну травму.

У серпні 2021 року до відповідача, як до кривдника, з приводу насильства в сім"ї працівниками поліції застосовано терміновий заборонний припис.

Протиправна поведінка відповідача продовжується в Республіці Польща, де їх сім`я тимчасово перебуває та внаслідок фізичного насильства вона зверталася в поліцію та лікувальний заклад за медичною допомогою..

Тривалий час терпіла, надіючись, що відповідач змінить свою поведінку по відношенню до неї, але сподівання не справдились. Надалі так проживати не хоче, шлюб розпався, надії на збереження сім`ї та подальше спільне проживання немає. Просить не надавати строк на примирення, перебування у шлюбі суперечить її інтересам та дітей.

20 червня 2022 року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін.

20 червня 2022 року позивач подала заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити без її участі у зв`язку з виїздом за кордон за участю адвоката Дуткевич М.В; позов підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення; термін для примирення просить не надавати, оскільки відповідач регулярно наносить побої (а.с.20)

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.19, 31).

Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які дослідженні в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо припинення шлюбу.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 25 січня 2002 року у виконкомі Гузіївської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с.4).

Від даного шлюбу народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановив суд, сторони перебувають в неприязних стосунках. Причинами розладу подружніх відносин є неправомірна поведінка відповідача, який вчиняє щодо своєї дружини ОСОБА_2 насильство, принижуючи її та наносячи побої.

Так, 14 серпня 2021 року працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис на 10 діб стосовно відповідача за те, що він обзивав нецензурними словами та погрожував ОСОБА_2 (а.с.7).

Окрім того, перебуваючи в Республіці Польщі, 12.05.2022 та 19.05.2022, позивач зверталася в лікувальні заклади за медичною допомогою через побиття її відповідачем (а.с.21-26).

Тому тому подальше проживання з відповідачем, який не змінив своєї поведінки, неодмінно викличе психологічні стреси, від яких необхідно вберегти позивача та дітей, які потребують спокою.

Згідно з ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

До того ж, здійснення процедури примирення виявляється можливим за наявності бажання до цього обох сторін, які прикладають зусилля до збереження шлюбу.

Проте, як свідчать матеріали справи, позивач категорично не згодна на примирення, не бажає спілкуватися з відповідачем через побоювання застосування до неї фізичного та психологічного насилля, як основну причину розірвання шлюбу між ними; вказує, що із за неправомірної поведінки відповідача шлюб суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, чим висловила своє небажання зберегти цей шлюб.

З`ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем, сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дитину, сина ОСОБА_8 залишити на проживанні з матір`ю.

Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Тому за бажанням позивача суд залишає її прізвище ОСОБА_9 .

Позивач, окрім того, просить стягнути з відповідача 3992.40 грн. судових витрат, в тому числі: за консультацію з приводу збору необхідних документів 600 грн., складання позову у розмірі 1000 грн., ведення справи в суді 1400 грн та сплати судового збору - 992.40 грн.

Вирішуючи питання відшкодування судових витрат, які в даному спорі складаються зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу, суд враховує вимоги ст.141 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які в разі задоволення позову - покладаються на відповідача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження судових витрат на правову допомогу представником позивача адвокатом Дуткевич М.В. надано договір про надання правової допомоги, ордер, розрахунок процесуальних витрат та квитанцію на суму 3000 грн (а.с.12).

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 1992.40 грн. (3000 грн. - витрати за підготовку і складання позову та участь в судовому засіданні + 992.40 грн.- судового збору).

На підставі наведеного ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 25 січня 2002 року у виконкомі Гузіївської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №1, між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3992 (три тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) гривень судових витрат.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити за її бажанням прізвище ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_2 паспорт НОМЕР_1 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 31 березня 2003 року, місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення 02 серпня 2022 року.

Суддя О.С.Головенко