ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7669/22
провадження № 4-с/753/121/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Єрош Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 до старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) САВЕНКОВОЇ ОЛЕСІ ВОЛОДИМИРІВНИ, начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_4 про дії та бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати дії та бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконними; визнати бездіяльність старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенкової О.В. незаконною та зобов`язання вчинити дії.

Скаргу обґрунтовано тим, що в провадженні старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенкової О.В. перебуває зведене виконавче провадження №58322761 з виконання виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 коштів.

Як стверджує скаржник, на протязі всього часу виконавчого провадження, він по мірі можливостей виконував рішення суду. Вказує, що жодних дій та рухів по даному виконавчому провадженню з вересня 2021 року державним виконавцем не здійснюється, в зв`язку з чим вважає дії державного виконавця та бездіяльність щодо не повернення виконавчих документів стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» протиправними,

Крім того, зазначає, що начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувало М.С. надано недостовірну інформацію на його заяви від 09.02.2022 року та від 22.06.2022 року щодо руху виконавчого провадження в межах зведеного виконавчого провадження № 58322761 та не вжито заходів відносно дій та бездіяльності державного виконавця щодо не повернення виконавчого документа стягувачу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити, з підстав викладених у скарзі та додаткових пояснень до неї.

Стягувач в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги з підстав викладених у запереченнях.

Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенкова О.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що нею проводяться виконавчі дії по даному виконавчому провадженні, а відтак підстави для повернення виконавчого документа стягувачу відсутні.

Представники Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, з підстав викладених у запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

На виконанні в Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), перебуває зведене виконавче провадження № 58322761 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості на загальну суму 2 224 158,94 грн.

До складу зведеного виконавчого провадження входить чотири виконавчих провадження, а саме:

ВП № 57607270 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва № 753/13705/13 від 05.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 2 201 238,02 грн;

ВП № 57607449 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва № 753/13705/13 від 05.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 3 441,00 грн;

ВП № 59801120 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва № 753/6763/19 від 13.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 768, 40 грн;

ВП № 59801142 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва № 753/6763/19 від 13.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 18 711, 52 грн.

06 листопада 2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно, а 08 листопада 2018 року про накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунках.

08 лютого 2019 року постановою державного виконавця винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника.

Як вказує скаржник, з вересня 2021 року жодних виконавчих дій направлених на здійснення виконавчого провадження державним виконавцем не вчиняється, коштів та майна на яке може бути звернено стягнення в боржника немає, а відтак ОСОБА_3 стверджує, що державним виконавцем вчиняється бездіяльність щодо не повернення виконавчих документів стягувачу на підставі частини 2 статті 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» в межах зведеного виконавчого провадження № 58322761.

ОСОБА_3 неодноразово звертався з заявами до державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенкової О.В., які дії необхідно вчинити для виконання судових рішень, однак отримував листи в яких були відсутні відповіді на його запитання.

В зв`язку з чим ОСОБА_3 звернувся до Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою надання інформації по зведеному виконавчому провадженню № 58322761. Дане звернення було розглянуто та надано відповідь листом від 23.02.2022 року.

При цьому твердження скаржника щодо бездіяльності державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савенкової О.В. та начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) спростовуються матеріалами справи.

Так, 16.02.2022 державним виконавцем до Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві направлено подання за вихідним № 23560 про притягнення боржника ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від виконання рішення суду на підставі статті 382 Кримінального кодексу України та на даний час державним виконавцем вживаються заходи щодо отримання інформації з приводу результатів розгляду подання.

Враховуючи вищевикладене, твердження ОСОБА_3 про надання недостовірної інформації в листі від 23.02.2022 за вихідним № М-1479 спростовується інформацією яка наявна в матеріалах зведеного виконавчого провадження.

Зважаючи на те, що боржник ОСОБА_3 обізнаний про наявність зведеного виконавчого провадження № 58322761 та зобов`язань покладених на останнього рішеннями судів, що входять до складу зведеного виконавчого провадження, неодноразово протягом 2018 - 2019 років здійснював перетин кордону України, що підтверджується інформацією наданою Державною прикордонною службою України.

Станом на 01.08.2022 зобов`язання покладені на ОСОБА_3 рішеннями судів у межах зведеного виконавчого провадження № 58322761, залишаються невиконаними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих 3 днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Слід зазначити, що виконавче провадження № 57607270 відкрито постановою від 06.11.2018 року, виконавче провадження № 57607449 відкрито постановою від 06.11.2018 року, виконавче провадження № 59801120 відкрито постановою від 13.08.2019 року, виконавче провадження № 59801142 відкрито постановою від 14.08.2019 року та зобов`язано боржника ОСОБА_3 надати декларацію про доходи та майно, проте вимоги зазначені у пункті 2 резолютивних частин вищевказаних постанов не виконано, що підтверджується матеріалами виконавчих проваджень.

Лише після направлення боржнику вимог державного виконавця від 14.02.2022 року та 13.07.2022 року з приводу надання до відділу заповненої декларації про доходи та майно боржника фізичної особи згідно додатку 1 до Інструкції з організації примусового виконання рішень та надання пояснень щодо заходів, які вживаються ним з метою виконання рішень суду дані вимоги виконано боржником 29.07.2022 року та надано до відділу пояснення причин не виконання рішень суддів до якого додано декларацію про майно та доходи.

Відповідно до статті 8 Основного Закону Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Відповідно до статті 129-1 Конституції судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання рішень судів здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Зазначений Закон визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню, у разі їх невиконання боржником (боржниками) у добровільному порядку.

Згідно статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець є представником влади, діє від імені держави, перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень в порядку, передбаченому законом.

Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна вчинити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції принципу верховенства права.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу ІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на положення ст. 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

З огладу на те, що примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу та приватних виконавців, які зобов`язані вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень,на даний час державним виконавцем вживаються заходи щодо виявлення майна, коштів боржника в тому числі, які перебувають в інших осіб, для забезпечення подальшого виконання рішень суддів в повному обсязі.

Правовий статус сторін виконавчого провадження визначений статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.

Частиною 8 цієї статті визначено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Станом на 01.08.2022 року повідомлення про повне виконання рішення боржником від сторін виконавчого провадження не надходило.

Так, 05 серпня 2022 року державним виконавцем направлено запит до Головного управління ДФС у м. Києві щодо надання інформації чи веде боржник підприємницьку діяльність та чи подаються ним щоквартальні звіти та направлено сторонам виконавчого провадження вимогу щодо необхідності їхньої присутності, при перевірці майнового стану та описі майна боржника, яка відбудеться 26 серпня 2022 року о 10.00 годині.

Всупереч вимогам частини 5 цієї статті, боржник будучи обізнаним про наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження, не вживає заходів задля виконання останнього.

Крім того, рішення про повернення виконавчого документа стягувачу приймається державним виконавцем за наявності підстав, передбачених статтею 37 Закону №1404-VIII. Прийняття таких рішень є дискреційними повноваженнями виконавців, що визначає право останніх з питань, віднесених до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону.

Таким чином, оскільки твердження ОСОБА_3 щодо протиправних дій та бездіяльності державного виконавця, начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, керуючись стст. 12-13, 258, 260-261, 354, 451, 452ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 до старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) САВЕНКОВОЇ ОЛЕСІ ВОЛОДИМИРІВНИ, начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_4 про дії та бездіяльність державного виконавця, начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3 969 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя :