Справа № 361/9845/21
Провадження № 2/361/1723/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20 липня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2021 року до суду звернулась позивач із позовом у якому просила суд стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 21 жовтня 2006 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_3 зареєстрований у відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №683.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наразі позивач та відповідач разом з їх малолітньою дитиною проживають у спільній квартирі, шлюб між ними не розірвано, проте вони тривалий час не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинені, хоча проживають за однією адресою. Малолітня дитина перебуває на повному утриманні позивачки, відповідач обов`язок по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає, проте приймає участь у вихованні дитини. Домовленості між сторонами по утриманню дитини немає.

29 листопада 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено проведення судового засідання на 27 січня 2022 року.

В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічні виклдаеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вивчивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2006 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_3 зареєстрований у відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №683.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ., що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, 15 грудня 2016 року, актовий запис №1518 (а.с.15).

Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 10 листопада 2021 року.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

В своїй позовній заяві позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат, вказуючи, що орієнтовна сума очікуваних судових витрат становить 30000,00 грн., при цьому вона не надала підтвердження понесених нею витрат у сумі 30000,00 грн.

Згідно матеріалів справи до позовної заяви позивач додала договір №Заг1810/21-47 про надання професійної правничої (правової) допомоги адвоката від 18.10.2021 року та акт приймання-передачі наданої правової допомоги №А1810/21-47/02, в якому розмір гонорару адвоката зазначено 14000,00 грн.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України апеляційний суд вказав, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, а їх розмір має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, враховуючи надані докази та вищезазначені вимоги, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та проживаючої за адреосю: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову 10 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до - ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держависудовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.