Справа № 603/762/21
Провадження №2/603/58/2022
"26" квітня 2022 р. м. Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Гудкової Ю.Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначає, що 10.03.2021 року ОСОБА_2 викрав із належного йому автомобіля грошові кошти в сумі 5000 грн та 200 доларів США (в перерахунку - 5548,62 грн), а також акумуляторну батарею вартістю 1366,8 грн, у зв`язку з чим вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.11.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 09.12.2021 року вирок суду набрав законної сили. Спричинена позивачу матеріальна шкода ОСОБА_2 відшкодована частково - у розмірі 2000 грн, решта суми шкоди у розмірі 8548,62 грн залишається невідшкодованою. Окрім того, протиправними діями відповідача ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 10 000 грн.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи без їхньої участі, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.04.2022 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Судом встановлено такі обставини.
Вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.11.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

09.12.2021 року вищевказаний вирок набрав законної сили.

Як вбачається із вироку Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.11.2021 року, ОСОБА_2 10.03.2021 року приблизно 4 год 00 хв, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, умисно, з метою викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа відкрив водійські дверці до салону автомобіля марки ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований по вул. Шляхта в с. Швейків Чортківського району Тернопільської області, та належить потерпілому ОСОБА_1 , проник усередину автомобіля, де із бардачка викрав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 5000 грн та 200 доларів США (в перерахунку - 5548,62 грн), а також, відкривши капот автомобіля, проник у моторний відсік, звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки «SADA STANDART» 6СТ-62А3 вартістю 1366,8 грн. Із викраденим майном з місця вчинення злочину ОСОБА_2 втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 11915,48 грн.

Спричинена потерпілому матеріальна шкода ОСОБА_2 відшкодована частково, а саме в розмірі 2000 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - акумуляторну батарею марки «SADA STANDART» 6СТ-62А3 згідно вироку повернено ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що при розгляді зазначеного кримінального провадження ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання цивільного позову.

Як вбачається із позову, неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, позивач був змушений відвідувати правоохоронні органи та суд для надання свідчень у вказаному кримінальному провадженні, внаслідок цього у нього часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість та збудливість. Моральну шкоду, яку позивач оцінює у 10000 грн, а також решту матеріальної шкоди в сумі 8548,62 грн, завданої кримінальним правопорушенням, ОСОБА_2 не відшкодовано.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди тощо.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди суд бере до уваги, що відповідачем відносно ОСОБА_1 вчинено кримінальне правопорушення, чим йому спричинено душевних страждань, а відтак він має право на відшкодування моральної шкоди. На думку суду, позивачем доведено перенесення моральних страждань.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково.

Позивач просить стягнути на його користь 10 000 грн моральної шкоди, проте, на думку суду, ним достатньо не обґрунтовано, з яких міркувань він виходив, визначаючи шкоду саме в такому розмірі.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, добросовісності та розумності.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому суд уважає справедливим визначити суму компенсації в розмірі 2000 грн.

Що стосується вимог про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, то суд дійшов до переконання, що позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем ОСОБА_1 спричинена матеріальна шкода, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у розмірі 8548, 62 грн, яка у добровільному порядку не відшкодована, а тому позовні вимоги про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди слід задовольнити.

У силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1089,60 грн судового збору: з яких 908 грн - за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди і 181,6 грн - за частково задоволену позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8548 (вісім тисяч п`ятсот сорок вісім) грн 62 (шістдесят дві) коп. спричиненої матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн спричиненої моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 1089 (одну тисячу вісімдесят дев`ять) грн 60 коп судового збору в дохід держави.

Відповідачу направити копію заочного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Монастириським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 29.04.2022 року.

Головуюча суддя Ю. Г. Гудкова

Суддя Ю. Г. Гудкова