Справа № 523/1904/22
Провадження №4-с/523/47/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Одарій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 7, в місті Одеса цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бурлака Владислава Романовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника боржника ОСОБА_1 , адвокат Тищенко С.Ю. звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі щодо визнання неправомірним та скасування розрахунку заборгованості по аліментам від 05.01.2021 року у виконавчому провадженні №66894566.

Скарга мотивується тим, що рішенням суду з скаржника стягнуто аліменти на утримання дитини, щомісячно, у розмірі 3500,00 грн.

Незважаючи на домовленість зі стягувачем, надання їй коштів готівкою та перерахування коштів на її картковий рахунок, державний виконавець складає необґрунтований розрахунок заборгованості у сумі 31500,00 грн. зазначене не відповідає дійсності, оскільки 09.06.2021 року за підписом стягувача, вона власноручно зазначила, що жодної заборгованості немає, аліменти сплачені у повному обсязі, заборгованість відсутня та просила повернути виконавчий лист. Як вбачається з заяви стягувача станом на 09.06.2021 року заборгованість відсутня, з 01.06.2021 року скаржником, окрім готівки, було перераховано 6910 грн.

Стягувач ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення в яких з доводами скаржника повністю не згодна. Боржник і по теперішній час не сплачує щомісячно аліменти, є кілька оплат у 2021 році після розрахунку заборгованості, та і то не в повній сумі, що підтверджує сам боржник, надано чотири квитанції на суму 6910 грн. при щомісячній сплаті 3500 грн. Боржник безпідставно вказує на надання коштів за домовленістю, однак стягувачем особисто заява по сплаті аліментів до відділу ДВС не надавалась.

Скаржником заявлено два клопотання про витребування доказів матеріалів виконавчих проваджень №63964044 з Першого відділу ДВС м.Одеси та №66894566 Другого відділу ДВС м.Одеси, які є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, не доведено обставини неможливості самостійно надати докази (ч.1 ст.84 ЦПК України).

Скаржник в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи.

В судове засідання з`явилася заінтересована особа - ОСОБА_2 та представник адвокат Поляков Олександр Олександрович, скаргу не підтримали та просили відмовити у її задоволенні.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

На підтвердження обставин викладених у скарзі представником скаржника надано копія оспорюваного розрахунку від 05.01.2021 року, копія заяви стягувача від 09.06.2021 року на ім`я керівника Першого ВДВС м.Одеси (без відмітки про його реєстрацію чи отримання посадовою особою) та копії чотирьох квитанцій про переказ коштів скаржника на імя стягувача: на суму 3493,00 грн. від 10.07.2021 року з призначенням поповнення рахунку; на суму 3417,09 грн. від 15.10.2021 року з призначенням аліменти; на суму 1996,00 грн. від 25.03.2021 року з призначенням поповнення рахунку; на суму 502,51 грн. від 14.04.2021 року з призначенням аліменти.

Жодного доказу щодо неправомірності дій державного виконавця при складенні розрахунку заборгованості по аліментам від 05.01.2021 року у виконавчому провадженні №66894566 не надано.

Крім іншого, щодо строку для звернення зі скаргою то відповідно до ст.449 ЦПК України, скаржнику надано право звернутись до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, чи заявити поважні причини пропущення вказаного строку для поновлення його судом. Однак, скаржник заявив, що оспорюваний розрахунок отримав 31.01.2022 року, доказів чого не надав, поважні причини пропущення вказаного строку не зазначив.

Вищезазначене вказує на те, що розрахунок заборгованості по аліментам від 05.01.2021 року у виконавчому провадженні №66894566 складено відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право скаржника не було порушено, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу заборгованість по аліментам, присудженим у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно частини 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 2.04.2012р. передбачено, що розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 260, 447- 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бурлака Владислава Романовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 26.07.2022 року.

Суддя