Справа № 202/2533/21
Провадження № 2/202/260/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Ситника С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Демарчук М.В. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних витрат та франшизи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на те, що 27.04.2020 року в м. Дніпро, по пр. Слобожанський, район е/о № 621 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/125887493, який діяв на дату ДТП, та належного позивачу транспортного засобу «Peugeot 208», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2020 року.

29.04.2020 року ОСОБА_5 , як представник ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування, повідомленням про ДТП, запрошенням на незалежну експертизу та надав весь необхідний пакет документів. 19.06.2020 року представник ОСОБА_1 направив до ПрАТ «СК «УНІКА» оригінал рахунку з СТО № 31 від 29.05.2020 року ФОП ОСОБА_6 , копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_6 , витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_6 , копію постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_2 03.07.2020 року ПрАТ «СК «УНІКА» частково виконало свої зобов`язання та сплатило страхове відшкодування у розмірі 26622,78 грн., без згоди ОСОБА_1 на такий розмір страхового відшкодування, 30.07.2020 року страховиком було проведено доплату ПДВ та пеню в розмірі 3247,48 гривень.

Не погоджуючись з діями страховика та з розміром страхового відшкодування, позивач та її представник неодноразово звертались зі скаргами до МТСБУ та Національного банку України на дії страхової компанії щодо визначення розміру виплати страхового відшкодування та попрохали надати документи на підставі яких було визначено розмір страхового відшкодування. МТСБУ та НБУ у своїх відповідях повідомляли, що у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування, рішення страховика може бути оскаржено у судовому порядку. На запит представника позивача від 14.09.2020 року про надання документів на підставі яких було визначено розмір заподіяної шкоди, а також здійснення доплати страхового відшкодування на підставі висновку № 3005/20/20 від 26.05.2020 року проведеного на замовлення позивача, ПрАТ «СК «УНІКА» своїм листом вих. № 3474 від 12.10.2020 року повідомило, що з розрахунком збитку можливо ознайомитись в електронному вигляді в офісі Страхової компанії «УНІКА», рішення щодо розміру збитку та страхового відшкодування залишається без змін, а також вказав, що копіювання, сканування або фотографування документів із справи заборонено, якщо вони не були надані потерпілим особисто.

Представником ПрАТ «СК «УНІКА», який особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб «Peugeot 208», д.р.н. НОМЕР_2 та склав акт огляду був аварійний комісар ОСОБА_7 , що підтверджується фотокопією складеного ним акту огляду транспортного засобу. В той же час, як слідує із листа НБУ розмір матеріального збитку визначено на підставі звіту ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» № 3404 від 12.05.2020 року, оцінювача ОСОБА_8 , та без укладення договору із власником транспортного засобу «Peugeot 208», д.р.н. НОМЕР_3 , що є порушенням чинного законодавства. Крім того, ОСОБА_8 не має права визначати розмір заподіяного матеріального збитку, адже напрямок та спеціалізація, як визначення вартості матеріального збитку не передбачені в оціночній діяльності.

При цьому, судовий експерт ОСОБА_9 , до якого звернувся позивач для встановлення розміру збитку, заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля, є атестованим експертом України, особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри, фотографії та склав висновок № 3005/20/20 від 26.05.2020 року, з урахуванням чинного законодавства та методології. Вартість послуг судового експерта склала 1600,00 гривень. Відповідно до даного висновку, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля «Peugeot 208», д.р.н. НОМЕР_3 пошкодженого внаслідок ДТП складає 42541,75грн. Отже, страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі: 11673,62 гривень. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку, за період з 30.07.2020 року по 29.03.2021 року, відповідач має сплатити суму пені в розмірі 936,45 гривень, 3% річних в розмірі 232,00 гривень та інфляційні втрати в розмірі 693,11 гривень. Розмір франшизи за страховим полісом відповідача склав 1000 гривень, які також не було відшкодовано позивачу.

Враховуючи викладене, представник позивача просив: стягнути з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь позивача грошові кошти в сумі 15135,18 гривень, що складається з 11673,62 гривень - недоплачене страхове відшкодування; 936,45 гривень - пеня; 232,00 гривень - 3 % річних від простроченої суми; 693,11 гривень - втрати від інфляції; 1600,00 грн. - витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця; стягнути з ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1000,00 гривень.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення франшизи, залишено без розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

18 жовтня 2021 року на адресу суду від представника відповідача ПрАТ «СК «УНІКА», у відповідності до положень ст. 178 ЦПК України, надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 28.04.2020 року до відповідача надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 27.04.2020 року на пр. Слобожанському 115 у м. Дніпро. Розмір збитку пошкодженого автомобіля було розраховано на підставі Звіту № 3404 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.05.2020 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна», який проведено у відповідності до законодавства. Відповідно до вказаного звіту вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та ПДВ становить 30868,13 гривень. 03.07.2020 року страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 26622,78 гривень. 30.07.2020 року страховиком було здійснено доплату в розмірі 3245,35 гривень, та 2,13 гривень пені, оскільки відповідачем допущено прострочення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 3245,35 гривень. Представник відповідача зазначає, що на огляд транспортного засобу під час проведення експертизи не було запрошено відповідача. Крім того, на думку відповідача, експертом автотоварознавцем було штучно завищено кількість годин, необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, а тому вважає, що висновок № 3005/2020 від 26.05.2021 року є неналежним доказом. Оскільки відповідачем вже розраховано та сплачено належне позивачу страхове відшкодування, відповідно до чинного законодавства України, що відповідає розміру завданого йому збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

29 листопада 2021 року в порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, до суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача зазначив, що оцінювач не був попереджений про кримінальну відповідальність та не оглядав транспортний засіб, а склав Звіт по наданим відповідачем і наявним в акті огляду фотографіям, а тому не міг достовірно встановити характер пошкоджень, їх розмір та обсяг необхідних робіт, через що розмір матеріального збитку було занижено. При цьому, судовим експертом Дроздовим Ю.В. було особисто оглянуто транспортний засіб, та його попереджено про кримінальну відповідальність, а його висновок відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України. Враховуючи наведене, представник позивача вважав необґрунтованими доводи представника відповідача, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Правом, передбаченим ст. 180 ЦПК України, щодо подачі заперечень на відповідь на відзив, представник відповідача не скористався.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2021 року задоволено клопотання представника позивача, призначено по цивільній справі 202/2533/21 судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експерти та зупинено провадження у справі.

14 червня 2022 року до суду від Дніпропетровського науково-дослідному інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № 444-22 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі № 202/2533/21.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2021 року поновлено провадження по цивільній справі № 202/2533/21.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Демарчук М.В. у судове засідання не з`явились. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. У відзиві на позовну заяву представник ПрАТ «СК «УНІКА» Бортник Л.В. зазначила, що просить розглянути справу без участі представника відповідача.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 27 березня 2020 року о 07 годині 10 хвилин, в м. Дніпрі, Індустріальний район, пр. Слобожанський, біля е/о №621, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіляNissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобілем Peugeot 208, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2020 року встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні 27.03.2020 року дорожньо-транспортної пригоди та накладено на неї адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 124 КУпАП.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА», відповідно до Полісу № ЕР/125887493, який був дійсним на дату дорожньо-транспортної події - 27.03.2020 року. Ліміт страхового відшкодування на потерпілого, за даним Полісом складає: 200000,00 гривень за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 100000,00 гривень за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи складає 1000,00 гривень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 24.12.2014 року Центром ДАІ 1203, транспортний засіб загальний легковий хетчбек-В, марки «Peugeot» моделі «208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

28.04.2020 року Губа А.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі нотаріальної довіреності НОН № 017205 від 28.04.2020 року, звернувся до Голови правління ПрАТ «СК «УНІКА» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, заявою про настання випадку, та надав необхідні документи, відповідно до переліків зазначених у заяві та повідомленні.

Також представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав заяву судовому експерту Дроздову Ю.В. про проведення товарознавчої експертизи.

Відповідно до запрошення на незалежну судову експертизу пошкодженого транспортного засобу, долученого до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.04.2022 року, представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 просить направити представника ПрАТ «СУ «УНІКА» для участі в огляді пошкодженого транспортного засобу в наслідок ДТП, що трапилась 27.04.2020 року за участю транспортних засобів Peugeot 208, реєстраційний номер НОМЕР_2 та Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що застраховано в ПрАТ «СК «УНІКА», у відповідності до полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР/125887493, який був дійсним на дату ДТП. Також зазначено дату, час і місце проведення огляду та повідомлено, що у випадку неявки представника страхової компанії, огляд буде проведено за його відсутності.

Відповідно до Акту огляду транспортного засобу 5221, 07.05.2020 року аварійним комісаром ОСОБА_7 проведено огляд та здійснено опис пошкоджень транспортного засобу Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно з протоколом огляду колісного транспортного засобу від 07.05.2020 року, судовим експертом Дроздовим Ю.В. проведено огляд автомобіля Peugeot 208, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в ході якого встановлено обсяг, характер та ступінь складності ушкоджень колісного транспортного засобу, а також прийняті способи і методи їх усунення (види ремонтних операцій).

Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 3005/20/20 складеного 26.05.2020 року за результатом проведення товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля «Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП складає 54460,66 гривень. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу автомобіля «Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 42541,75 гривень/ дана вартість відновлювального ремонту складає 40119,09 гривень (без урахуванням складової ПДВ). Вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля «Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 42541,75 гривень.

Вартість наданих експертних послуг за складання висновку експерта № 3005/20/20 товарознавчої експертизи, що була сплачена представником позивача ОСОБА_5 склала 1600 гривень, що підтверджується копією квитанції про оплату наданих послуг від 26.05.2020 року.

Відповідно до рахунку № 31 від 29.05.2020 року виданого ФОП ОСОБА_6 вартість ремонтно-фарбувальних робіт, матеріалів та запчастин на автомобіль «Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 59303,00 гривень.

На замовлення ПрАТ «СК Уніка» 12.05.2020 року оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» ОСОБА_8 було складено Звіт № 3404, відповідно до якого в результаті оцінки, отримано висновок, що вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 30868,13 гривень.

Відповідно до страхового акту/наказу № 41120 від 02.07.2020 року, комісією ПрАТ «СУ «УНІКА» на підставі наявних документів зроблено висновок про виплату страхового відшкодування у розмірі 26622,78 гривень, власнику транспортного засобу Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом перерахування грошових коштів представнику ОСОБА_5 .

Відповідно до платіжного доручення № 159096 від 03.07.2020 року ПрАТ «СК «УНІКА» на рахунок ТОП ОСОБА_6 здійснено перерахування грошових коштів на суму 26622,78 гривень з призначенням платежу «страхове відшкодування зг.дог. №068077/4441/0000011 від 29.08.2019 року, без ПДВ, ОСОБА_5 , д.н. НОМЕР_2 ».

Згідно зі страховим актом/наказом № 00366284/ДОП від 02.07.2020 року, комісією ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі наявних документів зроблено висновок про виплату страхового відшкодування у розмірі 3247,48 гривень представнику власника транспортного засобу Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом перерахування СТО ФОП ОСОБА_6 .

Відповідно до платіжного доручення № 164125 від 30.07.2020 року ПрАТ «СК «УНІКА» на рахунок ТОП ОСОБА_6 здійснено перерахування грошових коштів на суму 3247,48 гривень з призначенням платежу «страхове відшкодування зг.дог. №068077/4441/0000011 від 29.08.2019 року, без ПДВ, ОСОБА_5 , д.н. НОМЕР_2 ».

03.08.2020 року представник ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_6 уклали акт № 27 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) про те, що виконавцем виконано роботи (послуги) щодо ремонту транспортного засобу Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на загальну вартість 42731,35 гривень.

У зв`язку з незгодою із розміром страхового відшкодування, ОСОБА_1 та її представник двічі зверталась до МТСБУ та Національного банку України зі скаргами на дії страхової компанії щодо недоплати страхового відшкодування в якій зокрема, просили надати копію Звіту про оцінку транспортного засобу, на підставі якого було сплачено страхове відшкодування.

Відповідно до листа заступника начальника Управління захисту прав споживачів фінансових послуг Національного банку України «Про розгляд скарги» вих. № 14-0005/53101 від 17.08.2021 року, НБУ розглянув скарги ОСОБА_1 , та повідомлев, що страхове відшкодування у розмірі 29868,13 грн. (за вирахуванням франшизи) та пеню за кожний день прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 2,13 грн. Розмір страхового відшкодування Страховиком визначено на підставі Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.05.2020 року № 3404, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» ОСОБА_8 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ від 02.05.2018 року №371/18). Також зазначено, що рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

У відповіді на скаргу ОСОБА_1 , начальник відділу правового забезпечення МТСБУ повідомила, що рішення страховика може бути оскаржено у судовому порядку у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування.

14 вересня 2020 року представник позивача звернувся до відповідача із запитом щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогою щодо доплати страхового відшкодування.

Заступником директора Департаменту врегулювання збитків ПрАТ «СК «Уніка» за вих. № 3474 від 12.10.2020 року на запит представника позивача надано відповідь в якій зазначено, що чинне законодавство України не передбачає обов`язок страховика надавати копії документів, якщо вони не були надані особисто особою, яка заявляє клопотання про ознайомлення. Повідомлено, що для уникнення протиріч представник ОСОБА_1 може ознайомитись в електронному вигляді в офісі страхової компанії, попередньо домовившись про зустріч, однак із забороною здійснення скасування, фотографування документів, зі справи, що не були надані ним особисто. Щодо перегляду розміру страхового відшкодування та можливості доплати, повідомлено, що страховиком повторно розглянуті матеріали справи № 00353137, але рішення щодо розміру збитку та страхового відшкодування залишається без змін.

27.10.2020 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Національного банку України, Управління захисту прав споживачів фінансових послуг зі скаргою від 22.10.2020 року на дії страхової компанії, на що 05.11.2020 року за № 14-0005/64817 отримала відповідь про розгляд скарги в якій повторно зазначено про її право на звернення до суду.

Правовідносини виникли із зобов`язання, що виникло із договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, в частині невиконання в повному обсязі страховиком обов`язку відшкодувати у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, та врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закон України № 1961-IV).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.п. 34.2, 34.4 ст. 34 Закон України № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закон України № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закон України № 1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36 Закон України № 1961-IV).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст. 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п. 36.2 ст. 36 Закон України № 1961-IV).

В ході судового розгляду встановлено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «УНІКА» фактично виник спір щодо розміру страхового відшкодування.

Так, страховик вважає, що розмір страхового відшкодування було визначено та виплачено в повному обсязі, на підставі Звіту № 3404 про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.05.2020 року, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» ОСОБА_8 , у відповідності до вимог чинного законодавства.

В свою чергу, позивач просила доплатити страхове відшкодування, у відповідності до висновку експерта № 3005/20/20, складеного 26 травня 2020 року судовим експертом Дроздовим Ю.В.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закон України № 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Сума заподіяної шкоди, була сплачена ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі Звіту № 3404 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.05.2020 року, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» ОСОБА_8 .

Даний Звіт було надано до суду разом з відзивом відповідача на позовну заяву, та судом встановлено, що оцінювач про кримінальну відповідальність попереджений не був. Оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» Курилович Д.Ф. в ході розрахунку розміру збитків, заподіяних позивачу у зв`язку із пошкодженням належного їй транспортного засобу, не було проведено особистий огляд вказаного автомобіля. Звіт складено оцінювачем, на підставі наданого страховиком Акту огляду транспортного засобу 5221, відповідно до якого 07.05.2020 року аварійним комісаром ОСОБА_7 проведено огляд та здійснено опис пошкоджень транспортного засобу Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Не може залишитися поза увагою суду той факт, що на момент прийняття страховиком рішення щодо розміру страхового відшкодування, позивач та/або його представник не була ознайомлена з Документами що стали підставою для розрахунку страхової виплати, яку їй було сплачено відповідно до платіжних доручень № 159096 від 03.07.2020 року, № 164125 від 30.07.2020 року, а тому не мала можливості внести до свої заперечення та зауваження.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика покладено обов`язок щодо погодження розміру страхового відшкодування.

Відповідачем не спростовано доводи представника позивача про те, що страховик не направляв позивачу повідомлення щодо розрахунку та розміру страхового відшкодування, а без узгодження здійснив виплату на рахунок, який було зазначено представником позивача.

Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем не було дотримано порядку здійснення страхового відшкодування, а розмір встановлених збитків розрахований у відповідності до Звіту №3404 від 12.05.2020 року, складеного з порушенням відповідних вимог чинного законодавства, а тому даний звіт не може бути належним та допустимим доказом дійсного розміру матеріальних збитків, завданих позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу.

Враховуючи наведене, посилання представника відповідача на те, що страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в повному обсязі та відповідно до вимог чинного законодавства є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За приписами ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до ст. 80 цього Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Позивачем було замовлено експертне дослідження з метою встановлення вартості спричиненого їй матеріального збитку. Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3005/20/20 від 26.05.2020 року, складений на замовлення позивача, суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки складений у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, й «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», з урахуванням приписів ст. ст. 102, 106 ЦПК України. Експерт ОСОБА_9 попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, особисто здійснював огляд пошкоджень транспортного засобу, та для проведення огляду в рамках даного експертного дослідження було запрошено представника відповідача.

Висновок №3005/20/20 від 01.10.2019 року містить зазначення, що він підготовлений для подання до суду або страхової компанії згідно з вимогами діючого законодавства України.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3005/20/20 від 26.05.2020 року щодо розміру майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля, не спростовано визначений розмір матеріального збитку, а отже не доведено, що вказаний розмір визначено експертним дослідженням невірно.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача, що на огляд транспортного засобу під час проведення судовим експертом Дроздовим Ю.В. експертизи не було запрошено відповідача, оскільки вони спростовуються наданими представником позивача та представником відповідача належним чином завіреними копіями заяви про здійснення страхового відшкодування від 28 квітня 2020 року (а.с. 19,155) в якій зазначено, що до заяви додається запрошення на судову незалежну експертизу пошкодженого транспортного засобу Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, встановлених судом обставин справи, з огляду на те, що висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3005/20/20 від 26.05.2020 року одержаний у порядку, встановленому законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

При цьому, з метою усуненні розбіжностей та встановлення розміру матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Peugeot 208», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної події, що сталась 27.04.2020 року, судом, за клопотанням представника позивача, призначено судову товарно-транспортну експертизу.

У висновку № 444-22 по результатам проведення автотоварознавчої експертизи, складеного 05.05.2022 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, зазначено, що вартість матеріального збитку станом на 27.04.2020 року, заподіяна ОСОБА_1 , як власнику пошкодженого автомобіля «Peugeot 208», д.р.н. НОМЕР_5 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.04.2020 року в АДРЕСА_1 ,: за вихідними даними «Висновку експерта №3005/2020 від 26.05.2020 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В.» складала 42853,01 гривень; за вихідними даними «Звіту №3404 від 12.05.2020 року, складеного оцінювачем ОСОБА_8 » складала 31728,13 гривень.

Оскільки, на відміну від Звіту № 3404 від 12.05.2020 року, висновок експерта №3005/2020 від 26.05.2020 року, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В., визнано судом належним та допустимим доказом, отриманим у відповідності до вимог чинного законодавства, то суд приймає до уваги вартість матеріального збитку, що заподіяна ОСОБА_1 , визначеного висновком експерта № 444-22 від 05.05.2022 року, саме з урахуванням вихідних даних експерта Дроздова Ю.В., що складала 42853,01 гривень.

Однак, статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Після отримання судом висновку експерта № 444-22 від 05.05.2022 року, позивачем не було збільшено розміру позовних вимог, а тому розмір недоплаченого відповідачем страхового відшкодування, встановлюється судом у відповідності до заявлених вимог, з урахуванням розміру матеріального збитку, встановленого висновком експерта № 3005/20/20 складеного 26.05.2020 року судовим експертом Дроздовим Ю.В., що складає 42541,75 гривень.

Таким чином, обов`язок страховика у зв`язку з настанням страхового випадку відшкодувати позивачу розмір недоплаченого страхового відшкодування в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком складає 11673,62 гривень (42541,75 грн.(вартість матеріального збитку) 29868,13 грн.(розмір фактично сплаченого страхового відшкодування), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За складання судовим експертом Дроздовим Ю.В. висновку експерта № 3005/20/20 товарознавчої експертизи, представником позивача було сплачено на користь судового експерта 1600,00 гривень, що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 26 травня 2020 року, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо вимог позовної заяви про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 440/510/19).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17, Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18), Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України № 1961-IV визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями діючого законодавства України та роз`ясненнями, наведеними у постановах Верховного Суду, та надаючи оцінку наданому розрахунку, суд дійшов висновку, що період прострочення зобов`язання, який вказує представник позивача, з 30 липня 2020 року по 29 березня 2021 року, узгоджується з вимогами статті 36 Закону України № 1961-IVта фактичними обставинами справи.

Отже, враховуючи прострочення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» виплати позивачу страхового відшкодування, а також перевіривши правильність розрахунку, який в ході розгляду справи відповідачем не оспорювався та не спростований, суд доходить висновку про обґрунтованість визначених представником позивача позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 936,45 гривень - пеня; 232,00 гривень - 3 % річних від простроченої суми; 693,11 гривень - втрати від інфляції.

Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних витрат, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

31 березня 2021 року між Адвокатським бюро «Демарчук Миколи «Центр правового врегулювання», в особі Демарчука М.В. та Луньовою І.В. укладено договір про надання правової допомоги.

Обсяг виконаних робіт визначений в Додатку № 1 та Акті прийманні-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 31.03.2021 року, згідно з якими, ОСОБА_1 надано правову допомогу на суму 5100 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією № MP_AB311089MVS_18725230 від 07 квітня 2021 року.

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Також позивачем були понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5100,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних витрат - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», , юридична адреса: 0412, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6 літ. В, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти у розмірі 15135,18 гривень, з яких:

-11673,62 гривень - недоплачене страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди 27 квітня 2020 року;

-1861,56 гривень - збитки за прострочення виплати страхового відшкодування, що складаються з: 936,45 гривень - пеня; 232,00 гривень - 3 % річних від простроченої суми; 693,11 гривень інфляційні витрати;

-1600,00 гривень витрати на оплату послуг експерта.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», , юридична адреса: 0412, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6 літ. В, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5100,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський