Справа № 587/252/22
РІШЕННЯ
03 серпня 2022 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області в складі
головуючого судді Черних О.М.
за участю секретаря судового засідання Губарь Ю.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області (с. Сад, вул. Войти, 5, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_2 ) про виділення в натурі частини житлового будинку та припинити права спільної часткової власності,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Садівської сільської ради Сумського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі частини житлового будинку та припинити права спільної часткової власності. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що їй на праві власності належить 37/100 частин домоволодіння, що складається з житлового будинку «А-1», Ѕ частини сараю літ. «Ж», погребу «пг», літ. кухні-гаражу літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», навісу літ. «К», навісу літ. «П», огорожі № 1, розташованого за адресою АДРЕСА_3 . Співвласниками іншої частини вказаного житлового будинку є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яким належить квартира в даному будинку, що становить 63/100 частин від житлового будинку. Разом з тим, згідно реформи місцевого самоврядування вказана частка також може належати й Садівській сільській раді Сумського району. Оскільки у добровільному порядку на даний час позивач не може вирішити з відповідачами питання про виділення в натурі частини житлового будинку та припинити права спільної часткової власності, а тому вона вимушена звертатися до суду для захисту своїх прав.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій останній позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати у їх відсутність.
Представник Садівської сільської ради до суду не з`явився, направивши відзив, в якому просив, зокрема, розгляд справи проводити без його участі. Також у відзиві зазначив, що майна належного сільській раді, яке б перебувало на спірній земельній ділянці немає, а тому вважають себе неналежними відповідачами по даній справі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Позивачка відповідно до договору дарування 37/100 частин житлового будинку є власницею 37/100 частини житлового будинку з відповідною частиною побутових будівель, що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_4 . На вказаній земельній ділянці знаходиться: один житловий будинок «А-І» та надвірні будівлі: сарай «Ж», кухня «И», погріб «пг», кухня-гараж «Б», сарай «Е», вбиральня «З», сарай «В», вбиральня «Г», сарай «Д», навіс «К», навіс «П», огорожа 1-3. У власність обдаровуваної переходить квартира АДРЕСА_5 та надвірні будівлі: Ѕ сараю «Ж», Ѕ погреба «п/г», Ѕ о8горожі № 1-3, що дорівнює 37/100 ідеальним часткам (а.с. 9).
Співвласниками іншої частини вказаного житлового будинку є відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 6, 7 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Також в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Крім цього, згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У відповідності до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Друга частина цієї статті передбачає припинення право спільної часткової власності на спільне майно у разі його поділу співвласниками.
Ст. 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна.
Відповідно ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється.
Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або не подільною.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За умовами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Разом з тим, судом встановлено, що позивачка отримала згідно договору дарування в дар квартиру АДРЕСА_5 , житловою площею 26,9 кв.м., загальною площею 47,2 кв.м., що складається з: житлової кімнати, площею 13.2 кв.м., житлової кімнати, площею 13,7 кв.м., кухні, площею 7,8 кв.м. туалету, площею 0,8 кв.м., ванни, площею 3,1 кв.м. та надвірних побутових будівель: Ѕ сараю «Ж», Ѕ погреба «пг», Ѕ огорожі № 1-3, що дорівнює 37/100 ідеальних часток житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , і суд доходить висновку, що саме в такому розмірі підлягає виділ в натурі нерухоме майно.
При цьому всупереч вимог ст. 81 ЦПК України будь-яких доказів щодо права власності на інше нерухоме майно позивачем не надано, а тому в цій частині суд вважає позовні вимоги необґрунтованими.
На підставі ст. 355-358, 365 ЦК України, керуючись , ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області (с. Сад, вул. Войти, 5, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_2 ) про виділення в натурі частини житлового будинку та припинити права спільної часткової власності - задовольнити частково.
Припинити спільну часткову власність, виділити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в натурі 37/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 47,2 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., Що складається з: житлової кімнати, площею 13.2 кв.м., житлової кімнати, площею 13,7 кв.м., кухні, площею 7,8 кв.м. туалету, площею 0,8 кв.м., ванни, площею 3,1 кв.м. та надвірних побутових будівель: Ѕ сараю «Ж», Ѕ погреба «пг», Ѕ огорожі № 1-3, припинивши право спільної часткової власності.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних