Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2022 Справа №607/11009/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Стельмащука П.Я.,

секретаря судового засідання Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 23.07.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2018 розірвано. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти проживають разом із позивачем. При цьому, у відповідача є нова сім`я та більшу частину часу він проживає за межами України, у зв`язку із чим з дітьми не зустрічається та тісних контактів не підтримує. Тому враховуючи, що в процесі життя виникають неодноразові ситуації, які потребують прийняття рішення стосовно дітей обома батьками та з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 29.06.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.08.2021 матеріали справи надіслано до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Тернопільської міської ради для надання висновку у спорі щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.

20.12.2021 дана справа повернулася до суду з органу опіки та піклування з висновком щодо визначення місця проживання дитини.

22.12.2021 було здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи між суддями згідно розпорядження №281 від 22.12.2021, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащука П.Я.

Ухвалою судді Стельмащука П.Я. від 24.12.2012 прийнято дану справу до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Стельмащука П.Я. від 01.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, попередньо звернувшись до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив.

Тому, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника органу опіки і піклування за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі із 23.07.2011, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2018 у справі №607/21809/18 розірвано.

У даному шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 10.01.2013), дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане Тернопільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 26.09.2017).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із довідок про реєстрацію місця проживання особи №14658/28-03 від 23.01.2018 та №10431573/28-03 від 19.05.2021 виданих відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради.

Згідно довідки №5 виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «С.Будного, 20» 05.05.2021, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї, зареєстрованих за вказаною адресою, входять син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №ЛТД00000006 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Ріа Козятин ЛТД» 17.06.2021, ОСОБА_1 працює у ТзОВ «Редакція газети «Ріа Козятин ЛТД» з 20.01.2021, на даний момент займає посаду журналіста мультимедійних видань, дохід за період з 20.01.2021 по 31.05.2021 склав 25.251,71 грн.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1126 від 09.12.2021, орган опіки і піклування, враховуючи бажання матері визначити місце проживання дітей разом з нею, створення належних умов проживання для дітей за адресою АДРЕСА_1 , неявку батька ОСОБА_2 на засідання комісії, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, рекомендує визначити місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході судового розгляду судом не здобуто доказів які б негативно характеризували ОСОБА_1 в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України,

Натомість в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які вказують на створення для дітей належних умов життя, виховання та розвитку.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з їх матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень.

Керуючись ст. ст. 89, 259, 264-265, 268, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з їх матір`ю - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судового збору.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, бульвар Шевченка, 1, м. Тернопіль, 46001, .

Повний текст рішення складено та підписано 27.04.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук