Справа № 464/8994/21
пр.№ 2/464/116/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.05.2022 Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Чорної С.З.,

за участі секретаря судових засідань Шманько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АРТЕМІДА - Ф», треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Чорній Світлана Богданівна, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Михайловський Сергій Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 28.12.2021 звернулася в суд із позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній С.Б. від 29.11.2021, зареєстрований в реєстрі за № 2196 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість в розмірі 9 235,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.11.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній С.Б. вчинено виконавчий напис за реєстраційним №2196 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованість в сумі 9 235,91 грн. Виконавчий напис пред`явлений до виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Львівської області Михайловському С.В. та відкрито виконавче провадження. Вважає виконавчий напис незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Оскільки не укладала жодного договору на підставі якого їй передавались кошти при порушенні яких могла б виникнути заборгованість. Зазначає, що нотаріусом не повідомлено її про вимогу кредитора. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за таким, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат». Тобто, жодних законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису у нотаріуса не існувало. З огляду на наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 28.12.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, застосовано заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 29.11.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній Світланою Богданівною за реєстровим №2196 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованості в розмірі 9 235,91 грн. у виконавчому провадженні №67727249, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого Округу Михайловського Сергія Володимировича.

Ухвалою від 28.12.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, від представника позивача до суду поступила заява про слухання справи у її відсутності та позивача.

У зазначений відповідачу ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» строк в ухвалі від 28.12.2021 про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, представник відповідача не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання представник відповідача не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час та місце проведення такого.

Треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

У зв`язку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи вразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29.11.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній С.Б. було вчинено виконавчий напис №2196 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1 на загальну суму 9 235,91 грн.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у разі стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, у тому числі і у п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.11.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Однак, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у нього укладеного нотаріально посвідченого договору (договорів), а також подання оригіналу такого нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості боржника, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки викладено також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), справа № 172/1652/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

Таким чином, приватний нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника ОСОБА_1 за договором, відтак такий виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що правнича допомога позивачеві надавалась адвокатським об`єднанням «Лекс Вектор» на підставі договору про надання правової допомоги № 132 від 20.12.2021.

Згідно акту про надання юридичних послуг від 23.12.2021 та рахунку №2312/-21-1-АО від 23.12.2021 сплатила 5 000 грн за правничу допомогу.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу, із врахуванням того, що іншою стороною не заявлено клопотання про зменшення таких витрат, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. є співмірними із складністю справи та обсягом правничої допомоги у справі, відтак розмір таких витрат можна вважати необхідними і неминучими для позивача, яка була змушена до залучення професійної допомоги адвоката.

Окрім цього, у матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору у розмірі 908 грн. за подання до суду позову, а також квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 454 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого останнім судового збору, а саме 1 362 грн. (908 грн.+454 грн.).

На підставі Закону України «Про нотаріат» та керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 280-282 ЦПК України,суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2196, вчинений 29.11.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній Світланою Богданівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» у розмірі 9 235,91 грн., з яких: 4356,52 грн. заборгованість за тілом; 1 612 грн. заборгованість за відсотками; 3 267,39 грн. заборгованість простроченими відсотками; 1000 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «ФК «Артеміда-Ф» на користь ОСОБА_1 1362 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «ФК «Артеміда-Ф» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Артеміда-Ф», , м.Львів, вул.Ст.Бандери,87, оф.54.

Третя особа:приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Чорній С.Б., м.Львів, пр.Ч.Калини,97.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Михайловський С.В., м.Львів, вул.О.Степанівни,21

Суддя С.З.Чорна