Справа №2-866/10
Провадження №4-с/522/23/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 за участю стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», суб`єкт оскарження Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі начальника Гусєва Олександра Олександровича на бездіяльність посадових осіб Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси, за участю стягувача АТ «Райффайзен Банк», суб`єкт оскарження Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі начальника Гусєва Олександра Олександровича, зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга обґрунтована тим, що 11 лютого 2011 року Приморським районним судом м. Одеси, на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості у розмірі 866 508,77 грн., видано виконавчий лист.

На примусове виконання виконавчого листа від 11 лютого 2011 року, 18 серпня 2011 року, було відкрито виконавче провадження № 28310391. 03 грудня 2012 року старшим державним виконавцем Коземір О.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

20 грудня 2012 року виконавче провадження № 28310391 завершено, виконавчий документ повернуто позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Атаманчук О.Г. стало відомо про обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1 .

Задля зняття арешту, 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 зверталася до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), з письмовою скаргою та вимогою про зняття арешту з належного їй майна, однак відповідно до відповіді начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) щодо розгляду скарги від 23 листопада 2021 року, матеріали виконавчого провадження було знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, арешт з належного їй майна не було знято, тож ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з вимогою визнати неправомірною бездіяльність начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, Південного міжрегіонального управління юстиції, щодо не закінчення виконавчого провадження № 28310391 та не зняття арешту, накладеного на усе нерухоме майно ОСОБА_1 , зобов`язати начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження № 28310391 та зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року, провадження за скаргою ОСОБА_1 відкрито, призначено судове засідання на 24 грудня 2021 року.

У судове засідання 24 грудня 2021 року з`явилися ОСОБА_1 та представник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Представник АТ «Райффайзен Банк» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи подав заяву про відкладення розгляду скарги. Розгляд скарги відкладено на 08 лютого 2022 року.

21 січня 2022 року до суду надійшло заперечення на скаргу від представника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому він зазначає, що відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. ОСОБА_1 було повідомлено, що для вирішення питання з приводу зняття арешту з майна боржника, необхідно надати до відділу документальні підтвердження виконання вимог виконавчого листа № 2-866/10 виданого Приморським районним судом м. Одеси 11 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів у розмірі 866 458,77 грн, а також виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

У судове засідання 08 лютого 2022 року учасники процесу не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 09 березня 2022 року.

У зв`язку зі знаходженням судді Свяченої Ю.Б. у відпустці, розгляд справи відкладено на 11 квітня 2022 року.

У судове засідання 11 квітня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/83008/85/79753, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язалася до 10 серпня 2027 року повернути кредит у сумі 103 530,00 доларів США та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14,25 % річних

В забезпечення вищевказаного кредитного договору було укладено Іпотечний договір посвідчений 10 серпня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О., за реєстровим № 1741.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2010 року позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 866 508,77 грн., а також судові витрати по сплаті держмита у розмірі 1700,00 грн. та витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 250 грн., а всього 868 458,77 грн.

11 лютого 2011 року на виконання рішення суду від 15 жовтня 2010 року було видано виконавчий лист №2-866/10.

На примусове виконання виконавчого листа від 11 лютого 2011 року, 18 серпня 2011 року, було відкрито виконавче провадження № 28310391. 03 грудня 2012 року старшим державним виконавцем Коземір О.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

20 грудня 2012 року виконавче провадження № 28310391 завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа, а виконавчий документ повернуто стягувачу.

Відповідно до відповіді заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Астахова Д.А. виконавче провадження №28310391 закінчено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а виконавчий лист повернуто стягувачу проте, приписами ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено підставою закінчення виконавчого провадження повернення виконавчого документу стягувачу, а отже наслідки закриття провадження передбачені ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» до даних правовідносин не можуть бути застосовані.

Таким чином, виконавче провадження № 28310391 не було закінчене за ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», а було фактично припинено з підстав повернення виконавчого документу стягувачу.

Тому у суду немає підстав визнавати дії начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, Південного міжрегіонального управління юстиції закінчити виконавче провадження № 28310391 неправомірними.

У відповідності до ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, відповідно до ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» мав право повторно звернутися до виконавця, однак, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» фактично втрачено інтерес до виконання рішення суду від 15 жовтня 2010 року, адже виконавчий лист було повернуто через пасивну поведінку стягувача, а необхідних дій для належного виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2011 року № 2-866/10 ним вчинено не було.

30 березня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» був укладений Договір відступлення права вимоги за Кредитним договором, а 03 квітня 2017 року укладений Договір про відступлення прав за Договором іпотеки.

За ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тож згідно Договору від 30 березня 2017 року та Договору від 03 квітня 2017 року, право вимоги за Кредитним договором № 014/83008/85/79753 від 10 серпня 2007 року та додаткових угод до нього, а також права за Іпотечним договором від 19 вересня 2007 року, який забезпечував основні зобов`язання, перейшли до нового кредитора ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

19 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було направлено ОСОБА_1 два листи вимоги за №270/1021 та №271/1021 про усунення порушення основного зобов`язання за Кредитним договором № 014/83008/85/79753 від 10 серпня 2007 року. У випадку невиконання вимог ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» щадовольнить свої вимоги за рахунок предмету іпотеки земельної ділянки АДРЕСА_1 , загальною площею 0,034 га, кадастровий номер :01:003:1668 та земельної ділянки АДРЕСА_2 , загальною площею 0,034 га, кадастровий номер :01:003:1669, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки у відповідності до чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

18 листопада 2021 року ОСОБА_1 надала ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» нотаріально посвідчену заяву, якою підтвердила, що не заперечує проти задоволення ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» вимог іпотекодержателя на підставі ст. 36,37,38,39 ЗУ «Про іпотеку» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться у розділі 5 іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_1 , як боржником та АТ «Райффайзен Банк Аваль» як кредитором, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки у вигляді земельних ділянок, в рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/83008/85/79753 від 10 серпня 2007 року.

18 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» скористалося своїм правом на задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» шляхом укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки від свого імені. Договори купівлі-продажу посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. 18 листопада 2021 року та зареєстровані в реєстрі за №3729 та №3730.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно Заяви, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. 18 листопада 2021 року та зареєстровані у реєстрі за № 3728 ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» не має, та не матиме у майбутньому будь-яких претензій (майнового) характеру до ОСОБА_1 . Інших невиконаних зобов`язань перед ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» за кредитним договором №014/83008/85/79753 від 10 серпня 2007 року та договором іпотеки, ОСОБА_1 немає.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вимоги стягувача було виконано у повному обсязі, потреба в застосуванні арешту на належне їй майно, з тих чи інших причин відпала та змінились обставини, що зумовили його застосування.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 526, 527, 545 ЦК України, ст. ст. 76-81, 258-259, 354, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 за участю стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», суб`єкт оскарження Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі начальника Гусєва Олександра Олександровича на бездіяльність посадових осіб Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) накладений постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 03 грудня 2012 року за виконавчим провадженням № 28310391.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Ю.Б. Свячена

11.04.2022