Номер провадження: 22-ц/813/3600/22
Справа № 1515/1148/12
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 липня 2012 року, постановленого під головуванням судді Барвенка В.К., по цивільній справі за позовом Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Відділ держкомзему Комінтернівського району Одеської області, Дмитрівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області про поновлення строку на звернення до суду з позовом про скасування сертифікатів на земельну частку (пай) серії ОД № 0255915, виданого на ім`я ОСОБА_2 , та серії ОД № 0255914, виданого на ім`я ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

У березні 2012 року Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Відділ держкомзему Комінтернівського району Одеської області, Дмитрівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області про поновлення строку на звернення до суду з позовом про скасування сертифікатів на земельну частку (пай) серії ОД № 0255915, виданого на ім`я ОСОБА_2 , та серії ОД № 0255914, виданого на ім`я ОСОБА_3 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив поновити строк на звернення до суду із позовом, скасувати сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ОД № 0255914, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_3 ; скасувати сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ОД № 0255915, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що до Комінтернівської районної державної адміністрації, надійшов лист із Дмитрівської сільської ради, зареєстрований 01.02.2012 року за №210/02-17/04 стосовно встановлення факту законності отримання сертифікатів на земельну частку пай громадянами іншої держави ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого райдержадміністрацією було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали сертифікати на право частку (пай) серії ОД №0255915 та серії ОД №0255914 на підставі рішення Комінтернівської районної державної адміністрації від 26.05.1997 року №468.

Згідно довідки Дмитрівської сільської ради від 23.01.2012 року №02/ср-20-59, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проживали на території Комінтернівського району Одеської області в с. Бутівка з 05.06.1992 року по 26.11.1997 року.

Громадянство України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не прийняли.

Отже, на момент видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були громадянами України.

Позивач вважає, що оскільки, на момент вступу до КСП «Бутовський», відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були громадянами України, вони не мали права бути членами КСП «Бутовський», у зв`язку з тим, що не набули громадянства України.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 липня 2012 року позов Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області задоволений.

Скасований сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ОД №0255914, виданий Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_3 .

Скасований сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ОД №0255915, виданий Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що висновки суду про те, що видача Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я іноземних громадян сертифікатів на право на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Бутівське» суперечить ст. 6 Земельного Кодексу України (в редакції Закону від 18 грудня 1990 року №561-ХII) є незаконними, оскільки суперечать ст. 263 ЦПК України.

Також, суд першої інстанції не врахував, що член колективного сільськогосподарського підприємства повинен бути включений до списку додатку до державного акта на право колективної власності на землю та набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта

Відзиву до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Учасники справи про призначене судове засідання на 17 серпня 2022 року були сповіщені.

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що член колективного сільськогосподарського підприємства повинен бути включений до списку додатку до державного акта на право колективної власності на землю та набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Також ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 серпня 2016 року по праві №504/2367/16 за позовом ФГ «Назари» (що не є учасником у вказаній цивільній справі) до майнової групи пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика» визнано дійсним договір купівлі-продажу від 08.07.2013 року між ФГ «Назари» та групою пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика» та визнано за ФГ «Назари» право власності на будівлю та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з літ. «А» - адмінбудівля, площею 254,2 кв.м., літ. «Б» - корівник, площею 1333,3 кв.м., літ. «Б1» - телятник площею 342,0 кв.м., літ. «В» - навіс, літ. «Г» - склад, площею 1 177,8 кв.м., літ. «Д,Е» - заправка, №1-4 огорожа, літери «І» - цистерна, літери «11» - пожежний резервуар.

Тобто, ОСОБА_1 вважає, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Кіровська птахофабрика» (майновий сертифікат) серії ОД-13 №295 від 21.12.2001р., має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Кіровська птахофабрика», частка якої визначена в розмірі 0,09 відсотків та не укладав з ФГ «Назари» жодного правочину, а тому твердження районного суду, що хтось нібито з пайовиків КСП «Кіровська птахофабрика» ухиляється від укладання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу вищезазначеного майна - є надуманим, тим більш, що ніхто нікого про наміри ОСОБА_4 , засновника фермерського господарства «Назари» укладати з пайовиками КСП «Кіровська птахофабрика» договір купівлі-продажу не повідомляв.

Також ОСОБА_1 вважає, що районний суд ухвалюючи оскаржене рішення не врахував, що після того, як в державі почалося реформування державного аграрного сектору, розпочалося і розпаювання сільськогосподарських земель, які входили до складу колишніх колгоспів/колективних сільськогосподарських підприємств. Таким чином, його, як пайщика КСП «Кіровська птахофабрика», було включено до загального списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, яким було надано земельні частки (пай) із складу сільськогосподарських земель, що були в підпорядкуванні зазначеного вище КСП.

Відповідно, ОСОБА_1 повинно було бути видано Сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 8,28 га. умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього КСП «Кіровська птахофабрика», розташованих на території Комінтернівського (на сьогодні Одеського району) Одеської області, про що повинно свідчити запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданий на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 02.12.1996р.

Отже, спірна земельна ділянка розміром 1 154,9 га землі, за цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» без визначення меж в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка дійсно знаходиться в обробітку у «Назари», що може підтвердити лиш відділ у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області - і є саме пайовим фондом майна членів колективного сільськогосподарського підприємства - КСП «Кіровська птахофабрика» та повинна бути повернута фермерським господарством «Назари» апелянту - ОСОБА_1 , як самовільно зайнята земельна ділянка зі стягненням коштів.

Вбачається, що незаконне заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 липня 2012р. по справі №1515/1148/12 порушує майнові права, як пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика», так і членів територіальної громади Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, а тому у родини ФГ «Назари» в особі його засновника ОСОБА_4 жодних правових підстав у розпорядженні майном пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика» - взагалі не існує.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судом встановлено, що Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Відділ держкомзему Комінтернівського району Одеської області, Дмитрівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області про поновлення строку на звернення до суду з позовом про скасування сертифікатів на земельну частку (пай) серії ОД № 0255915, виданого на ім`я ОСОБА_2 , та серії ОД № 0255914, виданого на ім`я ОСОБА_3 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив поновити строк на звернення до суду із позовом, скасувати сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ОД № 0255914, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_3 ; скасувати сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ОД № 0255915, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 17.02.1995 року № 12 у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства «Бутовське» передано 1154,9 га землі, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

31.07.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Бутовське» Дмитрівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області видано державний акт на право колективної власності на землю серії ОД № 13-01-1, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

До вказаного державного акту на право колективної власності на землю у додатку додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Бутовське», і, серед інших, до списку увійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У подальшому на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області було видано сертифікати на право на земельну частку (пай) в КСП «Бутовське» Комінтернівського району Одеської області, серії ОД № 0255915 та серії ОД № 0255914 відповідно.

Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 02/СР-20-59 від 23.01.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 05.06.1992 року прибули до України з Республіки Молдова, фактично до 26.11.1997 року проживали на території Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, с. Бутівка, але громадянства України не набули.

Приймаючи до уваги, викладені обставини, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з апеляційною скаргою, будь-яких належних та допустимих доказів того, що оскаржуваним рішенням суду порушені його права не надав, а саме не надано доказів того, що оскаржуване судове рішення порушує його майнові права.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідно до положень ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

На підставі вищенаведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду по суті апеляційної скарги та приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням суду не порушені права апелянта за відсутністю доказів про те, що оскаржуваним рішенням суду порушені права ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

На підставі наведеного вище, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 368, 374, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 липня 2012 року, по цивільній справі за позовом Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Відділ держкомзему Комінтернівського району Одеської області, Дмитрівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області про поновлення строку на звернення до суду з позовом про скасування сертифікатів на земельну частку (пай) серії ОД № 0255915, виданого на ім`я ОСОБА_2 , та серії ОД № 0255914, виданого на ім`я ОСОБА_3 закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 22 серпня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра