Справа № 638/1295/22
Провадження № 2/638/3380/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Цвіри Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 грудня 2020 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що здійснений відповідний актовий запис №3984 від 05 грудня 2020 року, розірвати.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що від шлюбу сторони дітей не мають, на протязі останнього часу життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, постійні суперечки та розходження поглядів на сімейні відносини, на даний час збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам. Майнові спори з відповідачем відсутні. В грудні 2021 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, та за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 22 листопадад 2021 року, відповідач просить справу розглядати без його участі та не заперечує проти розірвання шлюбу.

З огляду на викладе, позивач вважає, що подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та суперечить інтересам сторін.

В зв`язку з чим просить суд її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причину своєї неявки суду не повідмив, в матеріалах справи міститься заява останнього про згоду на розірвання шлюбу.

Враховуючи, що у справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із свідоцтвом про шлюб, серія: НОМЕР_1 , виданого 05 грудня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), між ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 , був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №3984 від 05 грудня 2020 року, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_3 (а.с. 21).

Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що на протязі останнього часу життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, постійні суперечки та розходження поглядів на сімейні відносини, на даний час збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, в грудні 2021 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, та за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. З огляду на викладене, позивач вважає, що подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та суперечить інтересам сторін.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позивачем при поданні позову до суду подана заява ОСОБА_2 , громадядина Йорданського Хашимітського Королівства, від 22 листопада 2021 року, засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В. за реєстровим №4796, адресована компетентним органам, про те, що за взаємною згодою з дружиною ОСОБА_1 він просить розірвати шлюб у встановленому законом порядку, спільних дітей вони не мають, з умовами розірвання шлюбу він ознайомлений, про відповідальність за повідомлення завідомо неправдивих відомостей попереджений, в якій останній просить розгляднути його заяву за його відсутності, що фактично є визнанням позову зі сторони відповідача.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у зв`язку із наявністю для того законних підстав, та враховуючи, що згода відповідача на розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Що стосується залишення позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 », то суд вважає необхідним зазначити, що свідоцтвом про шлюб, серія: НОМЕР_1 , виданим 05 грудня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), підтверджено, що до реєстрації шлюбу позивач мала прізвище « ОСОБА_3 », після реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , прізвище дружини залишилось « ОСОБА_3 », тобто, прізвище у позивача в результаті реєстрації шлюбу не змінювалось.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 8 статті 6 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, ч. 1 ст. 142 ЦПК України закріплено, що у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку наведеним, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею за звернення до суду із даним позовом, що становить 496,20 грн., з урахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню залишкові 50% понесених ним судових витрат у вигляді судового збору у сумі 496,20 грн.

Однак, приймаючи до уваги позицію позивача, яка не просить суд стягнути з відповідача сплачений нею за подання до суду даної позовної заяви судовий збір, суд вважає, що залишкові 50 % понесених позивачем судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на її користь, залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 75, 84, 91,112-115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13,19, 43, 49, 76-78, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 352 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 05 грудня 2020 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №3984 від 05 грудня 2020, - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви до суду, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп., на підставі квитанції 0.0..1 від 31.01.2022 в АТ КБ «ПриватБанк» відділення №37 Харківського ГРУ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.М. Цвіра