_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/110/22
УХВАЛА

26.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси:

головуючого судді Салтан Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про незаконне утримання дітей та забезпечення повернення дітей до країни постійного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_4 про незаконне утримання дітей та забезпечення повернення дітей до країни постійного проживання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21 грудня 2021 року зазначена позовна заява передана судді Салтан Л.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні просила у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 по справі №326/371/17 зазначено, що «Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання».

Окрім цього, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.12.2020 по справі №522/8782/16-ц роз`яснено, Щ° «Якщо предмет спору став ВІДСУТНІЙ ПІСЛЯ відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо».?

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20) від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

По-перше, наразі між сторонами відсутній предмет спору, адже позивачем не було наданого жодного рішення компетентного органу щодо визначення місця проживання дітей з батьком. У зв`язку з тим, що питання про визначення місця проживання дітей наразі є невизначеним, мати має право вільно обирати місце проживання для себе та дітей.

По-друге, наразі відповідачка разом з дітьми виїхала на проживання до Федеративної Республіки Німеччина, що підтверджується наступними документами:

1.Тимчасовим посвідчення легального перебування в країні ОСОБА_3 від 31.05.2022 з перекладом;

2. Тимчасовим посвідчення легального перебування в країні ОСОБА_2 від 31.05.2022 з перекладом;

3. Довідкою про присвоєння дитині ОСОБА_3 ідентифікаційного номера від 31.03.2022 з перекладом;

4. Довідкою про присвоєння дитині ОСОБА_2 ідентифікаційного номера від 31.03.2022.

5. Європейською медичною страховою картою ОСОБА_3 від з перекладом;

6. Європейською медичною страховою картою ОСОБА_2 від з перекладом;

7. Підтвердження реєстрації ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від. 04.03.2022 з перекладом.

Враховуюче вищевикладене, Київський районний суд м. Одеси наразі взагалі не є компетентним судом, який має вирішувати спір між сторонами.

Відповідно до приписів статті 8 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 р., компетентним приймати рішення з цього питання, є суд держави місця постійного проживання дитини, тобто наразі це суд Федеративної Республіки Німеччини.

Враховуючи вищевикладене, у суду наявні підстави для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про незаконне утримання дітей та забезпечення повернення дітей до країни постійного проживання закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.08.2022 року.

Суддя Салтан Л. В.