Справа № 523/4881/21
Провадження №2/523/446/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"15" серпня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса цивільну справу № 523/4881/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 18.10.2019 року близько 21год. 20хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW», н/з НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса по вул. 7-а Лінія, під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Kia Niro», д/н НОМЕР_2 , який стояв позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів із матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 «Правил дорожнього руху». Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/28134/19 від 02.12.2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України.

В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Kia Niro», д/н НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_3 . Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 8-01 від 29.08.2019 року транспортний засіб «Kia Niro», д/н НОМЕР_2 було застраховано в ПрАТ «СК«ВУСО». Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, ПрАТ «СК«ВУСО» виплатило Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 17827,07 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», однак згідно вищевказаного полісу страхування цивільно-правової відповідальності було передбачено безумовну франшизу у розмірі 2000 грн.

Згідно Повідомлення про відступлення права вимоги, 15.07.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 Договору. Враховуюче вищевикладене, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення із ОСОБА_2 частини збитків, що не відшкодується страховиком згідно з договором страхування. Позивач направляв відповідачу Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак така залишилася без відповідного реагування. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завданні збитки в порядку регресу в розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07.04.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин. Із будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 18.10.2019 року близько 21год. 20хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW», н/з НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса по вул. 7-а Лінія, під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Kia Niro», д/н НОМЕР_2 , який стояв позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів із матеріальними збитками. Причиною дорожньо транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.9 ПДР.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З наявної в матеріалах справи копії Постанови Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2019 року у справі № 947/28134/19 вбачається, що громадянина ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України за результатами вказаної дорожньо транспортної пригоди та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу. Вищезазначене також підтверджується наявною в матеріалах справи копією Довідки № 662842 від 18.10.2019 року.

В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Kia Niro», д/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що транспортний засіб «Kia Niro», д/н НОМЕР_2 було застраховано в ПрАТ «СК«ВУСО», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору добровільного страхування наземного транспорту № 8-01 від 29.08.2019 року.

Як вбачається із матеріалів справи, сума страхового відшкодування становить 17827,07 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Рахунку-фактури № АД 00000915 від 30.10.2019 року та Розрахунком суми страхового відшкодування від 30.10.2019 року.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, ПрАТ «СК«ВУСО» виплатило Страхувальнику ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 17827,07 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Страхового акту № 13769 від 06.11.2019 року та Довідкою-підтвердження заліку страхового відшкодування від 05.12.2019 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», однак згідно вищевказаного полісу страхування цивільно-правової відповідальності було передбачено безумовну франшизу у розмірі 2000 грн.

Згідно Повідомлення про відступлення права вимоги, 15.07.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 Договору, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору цесії № 15/07/2020 про відступлення права вимоги від 15.07.2020 року.

Враховуюче вищевикладене, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення із ОСОБА_2 частини збитків, що не відшкодується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки Договір цесії № 15/07/2020 про відступлення права вимоги від 15.07.2020 року є чинним, ніким не оскарженим, належним позивачем у даній справі є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, теж саме положення відображено в ст. 27 Закону України «Про страхування».

Тобто до страховика у разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку..

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно ст. 9 ЗУ «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Судом встановлено, що позивач 10.08.2020 року звертався до ОСОБА_2 із претензією про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 2000 грн., однака така залишилася без відповідного реагування, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Претензії про відшкодування збитків в порядку регресу вих. № ВФ/13769-02 від 10.08.2020 року.

Згідно приписів до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази є належними, допустимими, а у своїй сукупності достатніми для стягнення із ОСОБА_2 завданих збитків в порядку регресу в розмірі 2000 грн.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Самойленко П.М. (Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г., зареєстрована в реєстрі за № 227 від 29.01.2019 року).

Підставаю для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Самойленко П.М. був Договір № 30/01/19 про надання правничої допомоги в цивільній справі, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Загалом професійної (правничої) допомоги у справі № 523/4881/21 надано на суму 3000 грн.

Згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги № 30/01/2019 року всього витрачено Адвокатом часу на надання послуг 7 (сім) год. 00 хв. Загальна вартість робіт (наданих послуг) становить: 2000 грн. Перераховані вище послуги виконані повністю. Клієнт претензій відносно обсягу, якості та терміну надання послуг до адвоката не має. Крім того, Клієнтом було здійснено авансування послуг Адвоката для здійснення супроводу та контролю судової справи в розмірі 1000 грн

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до Постанови ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Досліджуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, із відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню завданні збитки в порядку регресу в розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 282 ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 9, 27 ЗУ «Про страхування», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданні збитки в порядку регресу в розмірі 2000/дві тисячі/грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908/дев`ятсот вісім/грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000/три тисячі/грн.

Учасники справи

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2022 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер