Справа № 541/3527/21
Номер провадження 2/541/333/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 квітня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря Раданович Ю.М. розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в місті Миргород, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області ( с. Великі Сорочинці вул. Гоголя 26 Миргородського району ) про визнання права власності на нерухоме майно ,-

в с т а н о в и в:

23.12.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно.

З позову вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3 які є також позивачами по справі зареєстровані та проживають у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Дане домогосподарство відносилась до типу «колгоспний двір» на 1991 рік , головою двору була мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , членами двору були ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті проживала разом із дочкою ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрита спадкова справа у державного нотаріуса Першої миргородської державної нотаріальної контори за заявою дочки ОСОБА_1 , вона вважає , що після смерті матері до складу спадкового майна поряд із іншим увійшла ј частина вище зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями , коли ОСОБА_1 звернулась із заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на частину будинку , то нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Також позивачі звернулись із заявою про проведення державної реєстрації житлового будинку до державного реєстратора нерухомого майна , але їм було відмовлено на тій жде підставі , що відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно.

Виконавчим комітетом Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 26.03.1997 року було винесене рішення щодо оформлення права власності на будинок за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ј частині кожному . Відповідно до технічного паспорта на будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 - всі будівлі збудовані з 1969 року по 1985 рік , право власності на житловий будинок не реєструвалось за життя ОСОБА_4 . Позивачі вважають , що на момент смерті ОСОБА_4 їм усім належав даний житловий будинок з господарськими будівлями по ј частині . Після смерті ОСОБА_4 - її ј частина перейшла у спадщину до її дочки ОСОБА_1 , та з врахуванням її ј частини прохає визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями , а позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прохають визнати за ними по ј частині за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями. Оскільки отримати правовстановлюючий документ в поза судовому порядку не мають змоги позивачі ,тому звернулися до суду з позовом.

Ухвалою судді від 04.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі. 23.02.2022 року позовну заяву після відкриття провадження було залишено без руху в розумінні ст. 187 ЦПК України . Ухвалою судді від 21.03.2022 року продовжено розгляд справи після усунення недоліків стороною позивачів, розгляд справи призначено на 26.04.2022 рік.

В судове засідання 26.04.2022 року учасники справи не з`явились, від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 72 ), від сторони відповідача Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують ( а.с. 71 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно - підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Судом встановлено, що позивачами є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ( а.с. 6-8) , та її діти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ( а.с. 9-11) , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника НОМЕР_4 ( а.с. 12-13) , відповідно до виписки з по господарської книги № 16 села Семеренки Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області за 1991 - 1995 роки , особовий рахунок № НОМЕР_5 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 відносився до домогосподарства колгоспний двір , головою двору була ОСОБА_4 , членами двору були ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 24) , відповідно до архівної довідки архівного відділу Миргородської РДА у рішенні № 5 протоколу засідання виконавчого комітету Савинцівської сільської ради народних депутатів від 26.03.1997 року «Про оформлення прав власності на будинки , що розташовані в АДРЕСА_2 вирішив оформити право власності на будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ј частина , ОСОБА_1 ј частина , ОСОБА_2 ј частина та ОСОБА_3 ј частина ( а.с. 23) , відповідно до технічного паспорта будинок садибного типу за адресою АДРЕСА_1 складається з житлового будинку ( літ. А-1) , прибудова ( літ. - а) , літня кухня ( літ. -Б) ,прибудова до літньої кухні ( літ. - б), погріб ( літ. - В) , сарай ( літ. - Г) , гараж ( літ. - Д) , навіс ( літ. - Е) , навіс ( літ. - Є), сарай ( літ. -Ж), сарай ( літ. - З) , вбиральня ( літ. - И) , сарай прибудова ( літ. - І) , колодязь пробойний № 1 , огорожа № 2 ,ворота з хвірткою № 3 , рік побудови житлового будинку 1978 ( а.с. 25-27) , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 28) , на момент смерті проживала з дочкою ОСОБА_1 та внуками ( а.с. 29) , ОСОБА_4 є матір`ю позивачки ОСОБА_1 ( а.с. 30-31) , 16.12.2021 року державний реєстратор відмовив у державній реєстрації житлового будинку на тій підставі , що у виписці з по господарської книги не збігається загальна площа із технічними документами ( а.с. 32), земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку на якій він розташований не приватизована ( а.с. 33) , відповідно до інформації з першої Миргородської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена спадкова справа за заявою дочки ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні ( а.с. 48-49) , ОСОБА_1 отримала постанову про відмову від нотаріуса про вчинення нотаріальних дій за заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями в зв`язку відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно ( а.с. 64) .Зважаючи на викладені факти. Позивачі не можуть оформити своє право власності на житловий будинок у позасудовому порядку і звернулися до суду з позовом про визнання права власності на належний їм житловий будинок з господарськими будівлями спорудами в частинах (а.с. 3-5).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головними з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (статті 13, 14, 41).

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, записи в по- господарській книзі підтверджують те що позивачі у встановленому законом порядку набули право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також ОСОБА_4 за свого життя набула права власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями , а тому дане право на ј частину може виступати об`єктом спадкування для позивачки ОСОБА_1 .

Суд вивчивши матеріали справи з`ясував, що позивачі ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , станом на 1991 рік будинковолодіння відносилось до колгоспного двору , тобто всі ці особи мали рівні долі по ј частині у колгоспному дворі і на момент смерті ОСОБА_4 право власності не реєструвалось , але було винесено рішення виконавчого комітету про оформлення права власності кожному із членів колгоспного двору по ј частині. Тобто можна вважати , що на момент смерті ОСОБА_4 кожен мав у власності четверту частину будинку з господарськими будівлями . Але нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину на ј частину після смерті ОСОБА_4 її дочці , яка прийняла спадщину та є спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями на ім`я ОСОБА_4 . Також позивачі не змогли провести державну реєстрацію своїх часток житлового будинку у державного реєстратора , оскільки у виписці з по-господарської книги та у технічному паспорті який виготовлений на момент звернення до суду різняться площі . Враховуючи , що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , то із врахуванням її ј частини будинку яка належить їй як члену бувшого колгоспного двору , то її частина права власності на цей спірний житловий будинок з господарськими будівлями буде складати Ѕ частину ( ј +ј) , а у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 буде по ј частині , тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 392 , 1261 , ЦК України ст.12,13, 81 , 200, 206, 207 , 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити .

2.Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та який в цілому складається з житлового будинку ( літ. А-1) , прибудова ( літ. - а) , літня кухня ( літ. -Б) ,прибудова до літньої кухні ( літ. - б), погріб ( літ. - В) , сарай ( літ. - Г) , гараж ( літ. - Д) , навіс ( літ. - Е) , навіс ( літ. - Є), сарай ( літ. -Ж), сарай ( літ. - З) , вбиральня ( літ. - И) , сарай прибудова ( літ. - І) , колодязь пробойний № 1 , огорожа № 2 ,ворота з хвірткою № 3

3.Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на ј (одну четверту ) частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та який в цілому складається з житлового будинку ( літ. А-1) , прибудова ( літ. - а) , літня кухня ( літ. -Б) ,прибудова до літньої кухні ( літ. - б), погріб ( літ. - В) , сарай ( літ. - Г) , гараж ( літ. - Д) , навіс ( літ. - Е) , навіс ( літ. - Є), сарай ( літ. -Ж), сарай ( літ. - З) , вбиральня ( літ. - И) , сарай прибудова ( літ. - І) , колодязь пробойний № 1 , огорожа № 2 ,ворота з хвірткою № 3

4.Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на ј (одну четверту ) частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та який в цілому складається з житлового будинку ( літ. А-1) , прибудова ( літ. - а) , літня кухня ( літ. -Б) ,прибудова до літньої кухні ( літ. - б), погріб ( літ. - В) , сарай ( літ. - Г) , гараж ( літ. - Д) , навіс ( літ. - Е) , навіс ( літ. - Є), сарай ( літ. -Ж), сарай ( літ. - З) , вбиральня ( літ. - И) , сарай прибудова ( літ. - І) , колодязь пробойний № 1 , огорожа № 2 ,ворота з хвірткою № 3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник