Справа № 536/156/14-ц
Провадження № 4-с/536/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді Даніліної Ж.О. за участю секретаря судового засідання Поколоти О.В., за участю скаржника ОСОБА_1 , представника Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Маліннікова М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Маліннікова М.В. у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, де просить суд визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Кременчуцького РВ ДВС Маліннікова М.В. у виконавчому провадженні № 42924283 з 0 серпня 2018 року по теперішній час, наслідком якої є невиконання ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року про відновлення виконавчого провадження, а також зобов`язань щодо винесення та не надіслання стягувачу постанов про поновлення проведення виконавчих дій та відновленню виконавчого провадження; скасувати постанову головного державного виконавця Маліннікова М.В. від 13 жовтня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, яка перешкоджає вчиненню виконавчої дії щодо відновлення виконавчого провадження; зобов`язати головного державного виконавця Маліннікова М.В. вчинити виконавчі дії у виконавчому провадженні згідно ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року у справі № 536/183/18 та Законом України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа № 536/156/14-ц, виданого 01 квітня 2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 11 120, 12 грн.

Свої вимоги за скаргою ОСОБА_1 мотивував наступним. Так, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 лютого 2014 року у справі № 536/156/14 стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 120, 12 грн. 14 квітня 2014 року судом було видано ОСОБА_1 виконавчий лист за вказаним вище судовим рішенням, який був пред`явлений до виконання до Кременчуцького РВ ДВС.

Ухвалою від 27 січня 2015 року апеляційний суд Полтавської області за результатами апеляційного перегляду ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року, скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця від 29 вересня 2014 року задовольнив та скасував постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому, постанову про відновлення виконавчого провадження № 42924283 державний виконавець Малінніков М.В. виніс лише 12 травня 2015 року, тобто з порушенням строку, встановленого статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження», на 2 місяці 15 днів.

Постанову про арешт майна боржника державний виконавець Малінніков М.В. надіслав тільки 18 вересня 2015 року, тобто через чотири місяці після відновлення виконавчого провадження. У подальшому, 13 жовтня 2015 року державний виконавець виніс постанову про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з поданням до Кременчуцького районного суду Полтавської області заяви про розстрочку виконання рішення суду, однак копію зазначеної вище постанови стягувачу не направив, що є порушенням положень статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У подальшому, за результатами розгляду подання державного виконавця про розстрочку виконання рішення ухвалою від 19 листопада 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області відмовив у задоволенні подання. При цьому, державний виконавець не вчинив дій щодо винесення постанови про поновлення виконавчого провадження та надіслання копії постанови про поновлення стягувачу у триденний строк.

Також, 09 серпня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області задовольнив скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та визнав дії державного виконавця Маліннікова М.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11 грудня 2017 року неправомірними, скасував зазначену постанову державного виконавця, а також зобов`язав державного виконавця відновити виконавче провадження. Однак, державний виконавець неправомірно не вчинив дії щодо продовження виконавчих дій, зупинених постановою від 13 жовтня 2015 року, не виконав ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження та надіслання її стягувачу.

Окрім того, як зазначив скаржник, у провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за його позовом до Кременчуцького РВ ДВС про відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю, за результатами розгляду якої судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Однак постановою Полтавського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Ухвалою від 17 квітня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кременчуцького РВ ДВС у вказаній вище справі. Наведеною вище ухвалою, як на думку скаржника, підтверджується обізнаність державного виконавця Маліннікова М.В. про усунення обставин які стали підставою для винесення постанови від 13 жовтня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, законності ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року, якою зобов`язано державного виконавця відновити виконавче провадження та направити постанову стягувачу. Однак, державний виконавець не вчинив дії щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження та не направив таку постанову стягувачу, а виконавчі дії з примусового виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 лютого 2014 року не проводяться.

Також, у своїй скарзі ОСОБА_1 посилався на правову позицію Верховного Суду, висловлені при розгляді справи № 127/2-2177/20053, згідно якої бездіяльність на відміну від дії, не має моменту вчинення. Бездіяльність має триваючий характер та існує до початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення у стані безперервного тривалого вчинення особою протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку з чим бездіяльність може бути оскаржена упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Встановлення строків звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації правопорушення та відповідного здійснення незаконної бездіяльності.

25 січня 2022 року суддею постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 .

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги за скаргою підтримав, просив суд його скаргу задовольнити з мотивів, які у ній викладені.

Державний виконавець Кременчуцького відділу ДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Малінніков М.В. скаргу не визнав, посилаючись на її безпідставність, зокрема вказав наступне. Так, відповідно до ухвали апеляційного суду Полтавської області від 27 січня 2015 року постанову старшого державного виконавця від 29 вересня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1 визнано неправомірною та скасовано. Відповідно до ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року постанову головного державного виконавця Маліннікова М.В. від 11 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа визнано неправомірною та скасовано. При цьому, на виконання вищевказаної ухвали апеляційного суду Полтавської області, яка надійшла до відділу ДВС 08 травня 2015 року, було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження 12 травня 2015 року, тобто не пізніше наступного робочого дня після надходження.

Також, відповідно до ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року скасовано постанову державного виконавця Маліннікова М.В. від 11 грудня 2017 року по повернення виконавчого документа стягувачу. На виконання даної ухвали, яка надійшла до відділу 21 грудня 2018 року, було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження 21 грудня 2018 року. При цьому така постанова направлялась до відома сторонам виконавчого провадження. При цьому, станом на 2022 рік реєстри відправленої поштової кореспонденції за 2018 рік є знищеними у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Водночас, скаржнику було відомо про відновлення виконавчого провадження та подальше вчинення відповідних виконавчих дій, зокрема, даний факт встановлювався у засіданні у справі № 536/1990/18, яка перебувала на розгляді Кременчуцького районного суду Полтавської області , Полтавського апеляційного суду та Верховного Суду, на засіданні яких скаржник був присутнім особисто та отримував відповідні процесуальні документи. З урахуванням викладеного, вважає, що предмет скарги відсутній, а тому остання задоволенню не підлягає.

Вислухавши скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Маліннікова М.В., вивчивши та проаналізувавши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

27 лютого 2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області постановлено рішення, яким стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 120 грн.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на виконанні в Крюківському РВ ДВС перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 11 120, 12 грн.

09 серпня 2018 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Маліннікова М.В. задоволено; визнано дії головного державного виконавця Кременчуцького РВДВС ГТУЮ в Полтавській області Маліннікова М.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11 грудня 2017 року ВП № 42924283 неправомірними; скасовано постанову державного виконавця від 11 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу; зобов`язано державного виконавця відновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 536/156/14, виданого 01 квітня 2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в сумі 11 120 грн. 12 коп.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 536/156/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , державним виконавцем була оскаржена у апеляційному порядку зазначена вище ухвала Кременчуцького районного суду Полтавської області та у період з 20 вересня 2018 року по 21 листопада 2018 року справа перебувала в провадженні Полтавського апеляційного суду.

21 листопада 2018 року Полтавським апеляційним судом постановлено ухвалу, якою у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кременчуцького ВДВС на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року відмовлено.

Таким чином, ухвала Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року набрала законної сили 21 листопада 2018 року.

21 листопада 2018 року копія вказаної вище ухвали Полтавського апеляційного суду була направлена засобами поштового зв`язку на адресу сторін виконавчого провадження та на адресу Кременчуцького РВДВС ГТУЮ в Полтавській області.

21 грудня 2018 року головним державним виконавцем Кременчуцького РВ ДВС Малінніковим М.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 536/156/14, виданого 01 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

Згідно копії супровідного листа за вихідним номером 28938 від 21 грудня 2018 року, державним виконавцем направлено на адресу сторін виконавчого провадження копію вказаної вище постанови.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що державним виконавцем виконано ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року у частині щодо зобов`язання відновити виконавче провадження.

Щодо вимог за скаргою про скасування постанови державного виконавця від 13 жовтня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, яка перешкоджає вчиненню виконавчої дії щодо відновлення виконавчого провадження, судом встановлено таке.

Так, судом встановлено, що 13 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Крюківського ВДВС Малінніковим М.В. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 536/156/14, виданого 01 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

30 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 536/156/14.

Згідно копії супровідного листа від 30 листопада 2017 року копію вказаної вище постанови направлено на адреси сторін виконавчого провадження.

Таким чином, оскаржувана ОСОБА_1 постанова державного виконавця від 13 жовтня 2015 року на даний час вичерпала свою дію, оскільки, починаючи з 30 листопада 2017 року виконавче провадження було поновлене.

Інші доводи скаржника, викладені ним у тексті скарги не відносяться до предмету оскарження, викладеного у прохальній частині скарги, та були предметом дослідження судами при розгляді інших скарг ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця.

Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні не підтверджено фактів невиконання суб`єктом оскарження ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2018 року про відновлення виконавчого провадження та надіслання стягувачу копії постанови державного виконавця, а також не встановлено підстав для скасування постанови від 3 жовтня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги у цій частині.

Щодо інших вимог скаржника ОСОБА_1 про зобов`язання державного виконавця до вчинення певних дій, суд вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити, оскільки зобов`язання державного виконавця щодо вчинення усіх необхідних дій для належного виконання судового рішення визначено Законом «Про виконавче провадження», відтак повторне їх визначення судом не потрібне.

Керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на на бездіяльність головного державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Маліннікова М.В. у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2022 року.

СуддяЖ. О. Даніліна