ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/889/22 Справа № 180/1315/21 Суддя у 1-й інстанції - Тананайська Ю. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецького гірничо-збагачувального комбінату" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2021 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецького гірничо-збагачувального комбінату" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійні захворювання. Первинним оглядом МСЕК 10.02.2014 року ОСОБА_1 встановлено 35% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням. Повторним оглядом МСЕК 09.02.2017 року йому встановлено 35% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, ОСОБА_1 втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 210 000 гривень, яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 35 000 гривень, з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

В апеляційній скарзі на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року ОСОБА_1 просить рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року змінити, збільшити розмір відшкодування моральної шкоди, що присуджена на користь позивача, до 210000 гривень, визначивши його без утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів на посадах підземного гірника очисного забою, підземного гірника шахти, підземного прохідника шахти (а.с.27-43).

Відповідно виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 10.02.2014 року ОСОБА_1 первинно встановлено 35% втрати професійної працездатності у зв`язку із професійним захворюванням: 25% радикулопатія; 10% хронічне обструктивне захворювання легень (а.с.10).

Відповідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 09.02.2017 року ОСОБА_1 повторно встановлено 35% втрати професійної працездатності у зв`язку із професійним захворюванням: 25% радикулопатія; 10% хронічне обструктивне захворювання легень безстроково з 01 березня 2017 року (а.с.11-12).

Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 15.01.2014 року встановлено причини виникнення професійного захворювання: температура повітря робочої зони, вологість, рівень пилу робочої зони, рівень окислів марганцю (а.с.13-14).

З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачені ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Відповідно до частин 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України відшкодування працівнику моральної шкоди у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Встановивши, що професійне захворювання ОСОБА_1 , яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що підтверджено висновками МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц).

В своєму Рішенні від 27.01.2004 №2 Конституційний Суд України визначив, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди, однак не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди судом першої інстанції визначений без урахування роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з професійними захворюваннями, а саме: радикулопатія шийна С6, С7 і попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним сіндромом, периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ступеню), остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФС першого-другого ступеня) та остеоартрозу колінних суглобів (ПФС першого-другого ступеня), хронічне обструктивне захворювання легень першого ступеню (пилотоксичний бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.), ЛН першого ст.- заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він відчуває моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя, та тягнуть за собою відчуття болю.

Тому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині заслуговують на увагу.

Колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, оскільки внаслідок професійних захворювань позивач первинно втратив 35% професійної працездатності по хронічному обструктивному захворюванню легень та радикулопатії у зв`язку з виконанням трудових обов`язків, період роботи у відповідача протягом 13 років 10 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, тяжкість наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, постійний характер страждань, який виявляється в хронічних захворюваннях, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 35 000 грн. до 100 000 грн., що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що присуджена на користь позивача компенсація спричиненої шкоди в силу вимог законодавства не підлягає оподаткуванню, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки до загального оподатковуваного доходу включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум: на відшкодування збитків, завданих внаслідок заподіяння матеріальної шкоди, шкоди життю та здоров`ю, відшкодувань моральної шкоди (але не вище чотирикратного розміру МЗП).

Отже, з 23.05.2020 року звільняється від оподаткування ПДФО відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного року, або у розмірі, визначеному законом.

Таким чином, стягнута на користь ОСОБА_1 моральна шкода, завдана внаслідок ушкодження здоров`я, підлягає оподаткуванню, оскільки перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що Марганецький міський суд Дніпропетровської області при ухваленні рішення 09 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецького гірничо-збагачувального комбінату" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи та в його основу поклав висновки, які не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим при його ухваленні неправильно було застосовано норми матеріально та процесуального права, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 35000 грн. слід змінити збільшивши її з 35 000 грн. до 100 000 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2021 року змінити в частині стягнення з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова