Справа № 523/4187/21
Провадження №2/523/243/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Дашковської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, в залі суду №15, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності, стягнення компенсації вартості частки майна,

ВСТАНОВИВ

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 повернути майно ОСОБА_1 , а саме:

телевізор SAMSUNG QE55Q67RAUXUA;

кріплення настінне ITECH PB4T;

консоль SONY PlayStation 4 Pro 1 Tb Black (Fortnite);

акс приставки SONY PlayStation Dualshock v2 Wave I;

бездротовий гігабітний роутер 6314389 мереж. Акт. TP-Link Archer C60 FC1350.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходились зазначені вище речі, які були придбані ним. За вказаною адресою також проживала й відповідачка - ОСОБА_2 . Після переїзду позивач намагався забрати належні йому речі, але відповідачка відмовилася їх повернути, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду.

З позовними вимогами ОСОБА_2 не погодилась та надала до суду відзив на позовну заяву та пред`явила зустрічний позов.

В обґрунтування заявлених нею зустрічних позовних вимог зазначає, що у період з серпня 2019 року по листопад 2020 року ОСОБА_1 проживав з нею фактично однією сім`єю. За період спільного проживання ОСОБА_1 змінив чотири місця роботи. За період з 30.11.2019 по 01.12.2019 року на прізвище позивача було оформлено кредит на телевізор Samsung, кріплення; приставку Sony PlayStation, акс приставки Sony PlayStation Dualshock v2 Wave I - загальною вартістю 37 917, 80 грн., кошти які вона повністю сплатила самостійно. Крім того у них був спільний бюджет, довірительні відносини. Так, вона за ОСОБА_1 сплачувала аліменти на утримання його дитини, оплачувала комунальні послуги за квартиру ОСОБА_1 в якій він був зареєстрований. За твердженням ОСОБА_2 вони мали взаємні права та обов`язки. Під час спільного проживання позивач декілька разів забирав телевізор та приставку, потім знову повертався з ними, в останній раз він забрав техніку та залишив її місце проживання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 забрав техніку, яка придбалась за спільні кошти сторін під час проживання однією сім`єю, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності та стягнення компенсації вартості Ѕ частки майна.

Представником позивача за первісним позовом було надано відповідь на відзив на первісний позов, відзив на зустрічну позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, згідно яких зазначала, що періодичні зустрічі сторін не є свідченням факту постійного проживання, кредит сплачувався ОСОБА_2 , але за грошові кошти, які їй перерахував ОСОБА_1 , доказом того, що спірне майно знаходиться за адресою відповідача, є звернення ОСОБА_1 до відділу поліції та до суду, наполягала на задоволені первісних позовних вимог та заперечувала проти задоволення зустрічного позову.

ОСОБА_2 було надано відзив на первісну позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, згідно яких зазначила, що проживали сторони спільно за однією адресою, як сім`я, купували їжу та харчувалися, мали довірительні відносини, оскільки ОСОБА_1 перераховував на її рахунок грошові кошти для проживання, саме за її кошти був сплачений кредит за спірну техніку, крім цього ОСОБА_2 сплачувала за позивача аліменти та комунальні послуги, після припинення відносин позивач почав погрожувати відповідачці та її дітям, зламав її акаунти у соціальних мережах та електронну пошту, доказів, що спірне майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не надано, просила задовольнити зустрічну позовну заяву та відмовити у задоволені первісного позову.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 та призначено підготовче судове засідання з розгляду справи на 14 червня 2021 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. Позиції сторін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Чекмарьова Л.Ю. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог.

ОСОБА_2 та її представник - адвокат Боровик А.О. заперечували проти задоволення первісних позовних вимог, зустрічні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено.

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 зареєстрований в кв. АДРЕСА_2 , де йому належить на праві власності Ѕ частина вказаної квартири (а.с.19,112).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 станом на серпень 2019р. не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з іншими особами мали спільні зустрічі.

Приблизно в серпні-вересні 2019р. ОСОБА_1 почав проживати разом з ОСОБА_2 її двома неповнолітніми дітьми в кв. АДРЕСА_3 , яка належить батькам ОСОБА_2 .

Сторони вказують, що між ними були спільні відносин в період з серпня-вересня 2019р. по грудень 2020р., серпень 2021р.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 109ФТ-0049-33942155 від 30.11.2019 року, акту приймання-передачі від 30.11.2019 року та фіскального чеку від 30.11.2019 року на ім`я ОСОБА_1 був оформлений кредитний договір на телевізор SAMSUNG QE55Q67RAUXUA та кріплення настінне ITECH PB4T загальною вартістю 26 848грн. 90 коп.

Також, відповідно до договору купівлі-продажу № 109ФТ-0049-34015408 від 01.12.2019 року, акт приймання-передачі від 01.12.2019 року та фіскального чеку від 01.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1 був оформлений кредитний договір на консоль SONY PlayStation 4 Pro 1 Tb Black (Fortnite) та акс приставки SONY PlayStation Dualshock v2 Wave I загальною вартістю 11 068 грн.90 коп.

21.11.2020 року ОСОБА_1 придбав бездротовий гігабітний роутер 6314389 мереж. Акт. TP-Link Archer C60 FC1350 загальною вартістю 1 019 грн., що підтверджується випискою з інтернет-замовлення та чеком від 21.11.2020 року.

Слід зазначити, що вказані вище речі були придбані за адресою: АДРЕСА_4 , у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який перебуває поруч з буд. АДРЕСА_5 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав з телекомунікаційною компанією «Тенет» договір з постачання послуг інтернету в кв. АДРЕСА_3 , на підтвердження чого до суду надана реєстраційна картка абонента Тенет, де зазначається особовий рахунок домена про підключення інтернету на ім`я ОСОБА_1 (а.с.136 оборот.)

Сторони не заперечували та вказували, що після придбання спірних речей такі знаходились в кв. АДРЕСА_3 . При цьому сторони по справі зазначали, що ОСОБА_1 , після сварки з ОСОБА_2 забирав спірні речі, а потім повертався разом з ними.

З представлених фінансових документів, зокрема дублікатів квитанцій (а.с.47-90) убачається, що в період з вересня 2019р. по листопад 2020р. з карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_2 проводились періодичні платежі на погашення заборгованості по аліментам ОСОБА_3 на утримання його дитини від першого шлюбу за рішенням суду (справа 521/18930/18), провадилась оплата за кредитними зобов`язанням з придбання вказаної вище побутової техніки, а також проводилась оплата комунальних послуг по квартирі в якій зареєстрований ОСОБА_1 . Тобто, ОСОБА_2 виступала платником по зобов`язанням, які мав ОСОБА_1 .

Також судом приймається до уваги та обставина, що з карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в період з червня 2020р. по листопада 2020р., останній періодично перераховував грошові кошти на картку, відкриту на ім`я ОСОБА_2 (а.с.101).

За твердженнями ОСОБА_1 після припинення між ним та ОСОБА_2 відносин, остання утримує належне йому майно.

В той же час ОСОБА_2 стверджує, що спірне майно було придбано ними під час їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а відтак є їхньою спільною сумісною власністю. В зв`язку з чим просить стягнути з ОСОБА_1 Ѕ частку вартості вказаного майна.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні (частина перша і друга статті 4 чинного ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, тлумачення статті 391 ЦК України свідчить, що негаторний позов застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. Таким чином, положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. При цьому право на захист в такому випадку належить власнику майна.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини другої статті 3 СК України).

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частиною першою статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ними до шлюбу; майно, набуте ними за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте ними за час шлюбу, але за кошти, які належали їм особисто; житло, набуте ними за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України ).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи надані сторонами докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та їх заперечення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 доведений факт спільного її проживання з ОСОБА_1 однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з вересня 2019р. по грудень 2020р.

Зокрема, суд приймає до уваги, що починаючи з вересня 2019р. на протязі всього часу спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був спільний бюджет, що підтверджується наданими платіжними документами, з яких убачається, що вони один одному перераховували грошові кошти. При цьому ОСОБА_2 приймала активну участь у фінансових зобов`язаннях ОСОБА_1 перед його колишньою дружиною, шляхом сплати щомісячних аліментів на утримання дитини, проводила сплату комунальних послуг за належну на праві власності ОСОБА_1 квартиру, здійснювала погашення зобов`язань по придбаному у кредит майну. В свою чергу ОСОБА_1 перераховував грошові кошти на картку ОСОБА_2 , які остання використовувала, як в інтересах ОСОБА_1 , так в їх спільних інтересах, як сім`ї. Такі тривалі фінансові обставини, які виникли між сторонами, суд оцінює, як відношення, які ґрунтуються на довірі один до одного та притаманні людям, які мають близькі відношення між собою та впливають на виникнення у сторін спільних прав та обов`язків.

Крім того, сам по собі факт придбання та перебування спірного майна в квартирі, в якій сторони проживали спільно, вказує на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали спільні витрати з метою придбання майна в інтересах сім`ї.

Також, суд приймає до уваги посилання ОСОБА_1 у первісній позовній заяви про його фактичне проживання в кв. АДРЕСА_3 (а.с.2). Про постійне проживання однією сім`єю зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_2 на протязі 1,5 роки, у вказаній вище квартирі, ОСОБА_1 також вказував у своєму зверненні до відділу поліції (а.с.102 оборот).

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що він мав з ОСОБА_2 лише любовні стосунки, оскільки по-перше, таке спростовується зібраними по справі доказами, по-друге, такі поясненні надавались ним після пред`явлення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та розцінюються судом, як обраний спосіб заперечень проти зустрічного позову.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_2 , а саме, що на час придбання спірного майна позивач та відповідачка проживали разом за однією адресою, вели спільний побут, мали спільний бюджет, кожен з них на час спільного фактичного проживання не перебував у іншому шлюбі, тому вони фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з вересня 2019р. по грудень 2020р.

Оскільки спірне майно, яке є предметом розгляду справи було придбано в період спільного проживання сторін однією сім`єю, то таке є їх спільною сумісною власністю.

Разом з тим, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації Ѕ частки спірного майна не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Речі, які є спільною сумісною власністю та предметом розгляду справи, за своїми характеристиками та ознаками є неподільні.

За приписами ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як було роз`яснено у п.22 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Під час розгляду справи сторони не досягли згоди щодо визнання вартості спірного майна. Не надані з боку ОСОБА_2 належні та допустимі докази дійсної вартості майна на час розгляду справи та з цього приводу не заявлялись клопотання.

В зв`язку з недоведеністю з боку ОСОБА_2 дійсної (ринкової) вартості спірного майна, суд позбавлений можливості вирішити питання стягнення грошової компенсації.

Часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , зокрема визнання спірного майна спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виключає можливість задоволення позовних вимог останнього.

VI. Судові витрати.

У відповідність до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908,00грн.

За приписами ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК).

Заявляючи вимоги про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8400,0грн. ОСОБА_2 та її представник в порушення ч.3 ст.137 ЦПК України не надали суду жодного доказу в обґрунтування понесення таких витрат, зокрема детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, вимоги про стягнення правничої допомоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні первісних позовних вимог відмовлено у повному обсязі, питання розподілу судових витрат за таким позовом судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,80,81,82,137,141,258,259,263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без задоволення у повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності, стягнення компенсації вартості частки майна - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з вересня 2019 року по листопад 2020 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, а саме: телевізор Samsung QE55Q67RAUXUA; кріплення настінне ITECH PB4T; приставку (консоль) Sony PlayStation 4 Pro 1 Tb Black (Fortnite); акс приставки Sony PlayStation Dualshock v2 Wave I.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн.

Відомості про сторін по справі:

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , реєстраційна адреса: АДРЕСА_6 ).

Відповідач:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 , реєстраційна адреса: АДРЕСА_7 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2022 року.

Суддя