ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за позовом ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» 28.03.2022 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 посилаючись на те, що відповідач є споживачем електричної енергії. Під час дії договору боржником було здійснено оплати: 08.08.2019 року та 22.02.2019 року. Проте, станом на момент звернення до суду відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 27 268,65 гривень. Оскільки відповідач має заборгованість перед позивачем, тому ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» змушено було подати позовну заяву до Фастівського міськрайонного суду Київської області про стягнення заборгованості із відповідача в примусовому порядку.

Відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду 06 травня 2022 було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

30.05.2022 до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення «адресат ОСОБА_1 померла».

У ході розгляду вказаної справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить відповідний Актовий запис про смерть № 232 від 26 березня 2010 року.

Згідно із Актового запису про смерть № 232 від 26 березня 2010 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років, Актовий запис про смерть № 232 від 26 березня 2010 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії. Під час дії договору боржником було здійснено оплати: 08.08.2019 року та 22.02.2019 року. Проте, станом на момент звернення до суду відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 27 268,65 гривень.

Як зазначено вище, відповідач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто за дванадцять років до подання даного позову до суду, про що свідчить відповідний Актовий запис про смерть № 232 від 26 березня 2010 року.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, який на час звернення позивача до суду вже помер.

Суд вважає, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Так норми ст. 55 ЦПК України визначають порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у Постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У своїй Постанові від 16 травня 2018 року по справі №183/4229/14 Верховний суд зазначив, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, тим більше, що із позовної заяви вбачається, що позивач здійснював нарахування суми заборгованості по сплаті кредиту і за період після смерті позичальника.

Разом з тим суд враховує, що залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положення ст. 49 ЦПК України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що справа підлягає до закриття на підставі ст. 255 ЦПК України.

Обираючи підстави для закриття провадження по справі суд вважає за необхідне застосувати норми пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так нормами п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом з тим спірні правовідносини щодо зобов`язань за спожиту електроенергію допускають правонаступництво. Законодавець зберігає за постачальником послуг право вимоги у разі смерті боржника.

Однак, як вже зазначалося вище залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, порушення яких є недопустимим.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною по справі, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція з приводу необхідності закриття провадження у справах за позовами, які пред`явленні до осіб, що померли на момент пред`явлення позовів, висловлена Верховним судом у Постановах від 16 травня 2018 року, у справі № 183/4229/14-ц, 07 березня 2018 року у справі № 320/13096/13-ц, 14 лютого 2018 року у справі № 310/10284/15 та 16 січня 2018 року у справі № 654/3928/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи судом вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 2 254,00 гривні, що підтверджується Платіжним дорученням № 1340 від 16.02.2022 та судовий збір у сумі 227,00 гривень, що підтверджується Платіжним дорученням №908 від 16.11.2021.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За вказаних обставин сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 255, 258-261, 263 ЦПК України, ст.25 ЦК України, правова позиція, висловлена Верховним Судом у Постанові від 16 травня 2018 року,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за позовною заявою ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії закрити.

Повернути позивачу ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» сплачений судовий збір згідно Платіжного доручення № 1340 від 16.02.2022 у розмірі 2 254 грн. та згідно Платіжного доручення №908 від 16.11.2021 у розмірі 227,00 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Ковалевська