Справа №720/818/18
Провадження № 2/720/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу нововиявленими обставинами від 03 липня 2018 року за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , суд, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданий Новоселицьким районним судом 03.07.2018 року за заявою ОСОБА_4 в який зазначає, що даним судовим наказом вирішено стягнути з нього на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 травня 2018 року до її повноліття.

Після ознайомлення з матеріалами справ № 720/818/18 та № 720/577/18 його представником 28.12.2021р. йому стали відомі нововиявлені обставини про видачу Новоселицьким районним судом Чернівецької області судового наказу з порушенням норм процесуального права.

Вищезазначений судовий наказ він не отримував, у матеріалах справи є відмітка про отримання судового наказу тільки уповноваженим Чорнівської сільської ради.

Стаття 161 Цивільного процесуального кодексу України визначає вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, п.п. 4 та 5 ч.І цієї статті зазачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Стаття 165 Цивільного процесуального кодексу України передбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, в якій зазначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

ОСОБА_3 уже зверталася до Новоселицького районного суду Чернівецької області із аналогічною заявою про видачу судового наказу, однак суд своєю ухвалою від 07.05.2018р. у справі № 720/577/18 відмовив їй у видачі судового наказу на підставі п.3 ч.1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, в зв`язку із об`єднанням в заяві вимог, які передбачені п.п. 4 та 5 ч.1 ст.161 Цивільного процесуального кодексу України. Вважає, що зазначені обставини про відмову у видачі судового наказу булі підставою для відмови у видачі судового наказу Новоселицьким районним судом Чернівецької області від 03.07.2018р., у відповідності до п.7. ч.І ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України.

В судовому засіданні заявник суду пояснив, що він проживає разом з матерю за адресою зазначеною в заяві про видачу судового наказу. Допускає, що судовий наказ отримала його мати. Певний період часу він працював Чернівціжитлобуді водієм де з нього стягували аліменти по даному судовому наказу. На даний час ніде офіційно не працює, визнає обставину щодо необхідності приймати участь в утриманні своєї дитини, але оскільки не сплачував аліменти своєчасно утворилась заборгованість по аліментам яку не має можливість погасити, тому вважає за необхідним судовий наказ скасувати за зазначеними його представником обставинами.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала, щодо скасування судового наказу оскільки вона звернулась до суду у відповідності до вимог закону, боржник не сплатив жодного місяця аліменти та умисно ухиляється від їх сплати. Даною заявою намагається уникнути цивільної правової відповідальності в частині прийняття участі в утриманні доньки. Боржник на період винесення судового наказу працював водієм в Чернівціжитлобуді на посаді водія та справно з нього стягувалися аліменти щомісяця по день його звільнення по серпень 2021 року. З серпня 2021 року він офіційно ніде не працює, виїхав на заробітки за кордоном, заборгованість не погашав а тому склалась заборгованість по аліментам яку намагається не сплачувати.

Суд дослідивши надані сторонами докази встановив, що 24 травня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Новоселицького районного суду з заявою про винесення судового наказу про присудження аліментів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця с. Чорнівка Новоселицького району Чернівецької області на її користь, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дитини: доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1/4 частки його доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви, щомісячно, до досягнення дитини повноліття.

03 липня 2018 року винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця с. Чорнівка Новоселицького району Чернівецької області, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки с. Чорнівка Новоселицького району Чернівецької області, ІПН: НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 травня 2018 року до її повноліття.

Відповідно до поштового повідомлення від 12.07.2018 року (а.с.18) судовий наказ про стягнення аліментів був вручений матері ОСОБА_6 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Таким чином, чітко визначеного порядку скасування судового наказу, виданого судом з посиланням на пункти 4-5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, проте без дотримання визначених зазначеними нормами вимог, процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Однак, виходячи з того, що пункти 4 і 5 ст. 161 ЦПК України мають імперативний характер, оскільки ними визначено розмір аліментів, який може бути стягнуто на підставі судового наказу, при видачі якого суд не може відступити від встановлених законодавцем розмірів, то істотними для видачі судового наказу є лише ті обставини, які визначені : частиною 3 ст. 19 ЦПК України (відсутність спору); частиною 5 ст. 183 СК України ( при стягненні аліментів у розмірі 1/4 частки), частиною 3 ст. 184 СК України ( при стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), а також відповідними пунктами ст. 161 ЦПК України.

Зі змісту частини 3 ст. 184 СК України, яка регулює визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, вбачається, що істотною обставиною, про яку необхідно надати докази суду, для видачі судового наказу є те, що дитина проживає разом з тим із батьків або інших законних представників дитини, який звертається за видачею судового наказу.

Пунктами 4 і 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України також визначені істотні обставини, які унеможливлюють видачу судового наказу - пов`язаність вимоги про стягнення аліментів із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч.2 ст.423 ЦПК України Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Аналізуючи зазначені докази у сукупності з правовими нормами суд дійшов висновку, що заявниця ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, тобто у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Винесено судовий наказ 03.07.2018 року про стягнення аліментів в розмірі на одну дитину - в розмірі ј частки його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 травня 2018 року до її повноліття.

Аналіз вищезазначених правових норм, що регулюють спірні відносини, дає підстави для висновку проте, що визначені ОСОБА_6 обставини за своєю природою не можуть бути віднесені до ново виявлених, а самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами ст..165 ЦПК України.

Суд вважає, що матеріально-правові особливості правовідносин сторін можуть буті підставою для вирішення питання у відповідності до вимог ст..432 ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.. 161-173, 258-273, 354, 423-429 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 03 липня 2018 року за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-ти денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів

Суддя: Вівчар Г.А.