Справа № 930/411/21
Провадження № 2/930/36/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2022 року Немирівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Науменка С.М.

за участю секретаря судового засідання Андрущак Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Немирівського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» до Приватного підприємства «Агро+Плодінвест», ОСОБА_1 , Немирівської міської ради Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Приватне акціонерне товариство « Зернопродук МХП», звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Агро+Плодінвест», ОСОБА_1 , Немирівської міської ради Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав. Свої вимоги мотивує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» являється товарним сільськогосподарським виробником зареєстрованим на території м. Миронівка, Київської області.

З метою здійснення статутної діяльності ПрАТ «Зернопродукт МХП» та громадянами власниками земельних паїв було укладено договори оренди земельних ділянок.

Так, 02 вересня 2005 року між ТОВ «Зернопродукт», правонаступником якого є ПрАТ «Зернопродукт МХП» (надалі - Орендар) та ОСОБА_1 (надалі-Орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки № 203 (надалі - Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,000 га, яка розташована на території Воробіївської сільської ради Немирівського району, Вінницької області.

Право власності Орендодавця на земельну ділянку, яка передається в оренду, посвідчується державним актом на право власності на землю серія I- ВН № 045032 виданий на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації № 246 від 07 серпня 2003 року. Договір укладено строком на 15 років. Договір зареєстрований у Немирівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.11.2007 р. за № 36, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0467.

Доказом викладеного слугує сам договір оренди землі відомості про які було внесено до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (копії - додаються), так і лист-відповідь відділу у Немирівському районні Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 30.12.2020 року за вих. № 0-2-0.30 -432/112-20.

Умови укладеного договору оренди землі Товариство перед орендодавцем виконує у повному обсязі.

Також зазначаємо, що договір оренди земельної ділянки, укладений з ПрАТ «Зернопродукт МХП», діє на даний час, будь-яких змін до договору сторонами не вносилось, пропозицій щодо внесення таких змін чи розірвання договорів з боку сторін не надходило, дію договору не припинено ні сторонами, ні в судовому порядку. Власник орендованої Товариством земельної ділянки отримує орендну плату на підставі укладеного договору оренди землі.

Отже, зазначене свідчить, що Товариство не припиняло та не мало наміру припиняти свої правовідносини з орендодавцем.

Разом з цим Товариству стало відомо про те, що ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку укладено договір оренди із новим орендарем ПП «Агро+Плодінвест» відомості про реєстрацію якого внесено до державного реєстру прав на нерухоме майно 29.05.2020 року.

Так, зокрема прийнятим: ріщенням державного реєстратора Немирівської міської ради, Немирівського району, Вінницької області Галаченко Володимиром Івановичем про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52428454 від 29.05.2020 року щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку 1,000 га., кадастровий номер :01:001:0467, на підставі укладеного між ПП «АГРО+ПЛОДІНВЕСТ» (Код ) та ОСОБА_1 договору оренди землі №108 від 25.05.2020 року;

Такий договір оренди земельної ділянки, укладений між відповідачами ОСОБА_1 та ПП «АГРО+ПЛОДШВЕСТ» істотно порушує законні права та інтереси Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» як законного орендаря земельної ділянки, так як укладений відповідачами (орендодавцями) з новим орендарем ПП «АГРО+ПЛОДІНВЕСТ» в період дії (чинності) договору оренди тої ж земельної ділянки, укладеного з попереднім орендарем ПрАТ «Зернопродукт МХП».

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації (в редакції чинній станом на липень 2005 р. - дату укладення договорів оренди землі з ПрАТ «Зернопродукт МХП).

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації (в редакції чинній станом на липень 2005 р. - дату укладення договорів оренди землі з ПрАТ «Зернопродукт МХП).

Згідно із ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно із ст. 202 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на вересень 2005 р. - дату укладення договорів оренди землі з ПрАТ «Зернопродукт МХП), державний реєстр земель складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Пунктом 1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель.

затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року № 174, чинного на момент укладення договорів оренди землі. Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Відповідно до положень Тимчасового порядку державна реєстрація договорів оренди земельної ділянки вважається здійсненою з моменту внесення даних до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Реєстратори державного реєстру земель - це структурні підрозділи Центру ДЗК, які мали доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

Згідно із пунктом 2.8 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель. Оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акту на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.

Відповідно до п. 8.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003 року № 174 (далі наказ № 174) договору оренди землі присвоюється реєстраційний номер в момент здійснення його державної реєстрації.

У п. 9.4 цього наказу зазначено, що у відповідних графах книги зазначаються порядковий номер запису реєстрації, реєстраційний номер договору оренди, дата реєстрації договору оренди, інформація про орендодавця, дані про орендаря земельної ділянки, кадастровий номер, місце розташування, розмір площі, цільове призначення, обтяження, термін дії договору.

Факт державної реєстрації засвідчується присвоєнням реєстраційного номеру, скріпленням печаткою реєструючого органу з підписом уповноваженої на це особи та зазначенням дати реєстрації. Печатка, підпис, реєстраційний номер ставляться на всіх примірниках договору.

Після засвідчення факту державної реєстрації договір реєструється у Книзі записів державної реєстрації, яка ведеться державним органом земельних ресурсів.

Датою реєстрації договору у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

Договір оренди земельної ділянки, що укладений з позивачем зареєстрований у передбачений чинним законодавством спосіб.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли виникають права та обов`язки за договором, тобто коли на підставі договору (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) виникають правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року по справі № 697/1767/17, провадження № 61-783св18

Згідно п.8 договору оренди укладеного з ПрАТ «Зернопродукт МХП» було визначено, що договір укладено на строк 15 років і діє з моменту його державної реєстрації.

п.42 договорів оренди зазначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Таким чином, термін дії договору № 203 від 02.09.2005 року спливає 12.11.2022 року.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу ст. 13 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» - орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Згідно ст. 27 вказаного вище Закону, Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ст.125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із п.2) ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи ( у тому числі у порядку спадкування), а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованого Україною 17.07.1997 року, передбачена необхідність захисту права власності: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Висновок про те, що право оренди за змістом належить до категорії майна, що охороняється Конвенцією, Європейський Суд з прав людини зробив у рішенні від 30 червня 2005 року у справі №45036/98 Bosphorus Hava Yollari Turizm Ve Ticaret Anonim Sirketi v. Irelan.

Отже, у категорію майно за змістом ст.1 Протоколу №1 включається не тільки майно, що належить особі на праві власності, а й майно, на яке в особи є інше законне право, в тому числі і право оренди.

За таких підстав, можна прийти до висновку, що укладенням оспорюваного договору оренди під час дії вищезазначеного договору оренди земельної ділянки відповідачі порушили права позивача - ПрАТ «Зернопродукт МХП», як орендаря земельної ділянки, які підлягають захисту шляхом визнання недійсним укладеного ОСОБА_1 договору оренди землі із новим орендарем ПП «Агро+Плодінвест» на земельну ділянки кадастровий номер: :01:001:0467.

Дані ствердження отримали своє вираження у Постановах ВСУ № 21- 1434а15 від 30.03.2016 року та №825/1287/15-а від 15.11.2016 року та їх правових позиціях, у яких суд дійшов висновку, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Оскільки договір оренди землі укладений ОСОБА_1 з ПП «Агро+Плодінвест» на земельну ділянку кадастровий номери: :01:001:0467, в порушення вимог ст.ст. 15, 18, 20, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 93, 124 ЗК України, ст.ст. 626, 638, 770 ЦК України та під час дії попереднього договору із ПрАТ «Зернопродукт МХП», то є правові підстави для визнання такого договору недійсним.

Крім того, законодавством України не передбачено порядку подвійної реєстрації договорів оренди земельних ділянок - в даному випадку подвійна реєстрація є незаконною.

Так зокрема, частиною третьою статті 10 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом, відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах, наявність обтяжень прав на нерухоме майно та наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

-перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляд) заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

-під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно де законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

-під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора убачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. І для перевірки цієї інформації з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор не лише вправі, а й повинен, зокрема, запитувати від відповідних органів інформацію, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, вимагати у разі потреби подання додаткових документів тощо.

Імперативними приписами п.4 ч.1 ст.24 Закону № 1952-IV наведено перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав зокрема у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.06.2018 у справі № 823/378/16 (в Реєстрі судових рішень № 75241943) зробила наступний правовий висновок: "Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора убачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. І для перевірки цієї інформації з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор не лише вправі, а й повинен, зокрема, запитувати від відповідних органів інформацію, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, вимагати у разі потреби подання додаткових документів тощо. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими частиною першою статті 3 Закону № 1952-IV засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (пункт 1)".

Отже, на порушення вимог статей 10, 24, 27 Закону № 1952-1V державний реєстратор, Немирівської міської ради, Немирівського району. Вінницької області ОСОБА_2 не перевірив наявність зареєстрованих прав на зазначену вище земельну ділянку, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, і здійснив повторну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ПП «АГРО+ПЛОДІНВЕСТ».

Згідно із частиною першою статті 27 Закону «Про оренду землі» № 161- XIV, орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За положенням статей 41 Конституції України та 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Представник позивача ПАТ «Зернопродукт МХП» адвокат Лишак І.В. у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує повністю та наполягає на його задоволенні.

У судове засідання 12.08.2022 відповідач ПП «Агро+Плодінвест» та представник відповідача Грушко Ж.В., не з`явилися. Про дату та час судового засіданні були повідомлені завчасно та належним чином. Доказів поважності причини не явки до суду не надали.

У судове засідання 12.08.2022 відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася. Про дату та час судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином. Доказів поважності причини не явки до суду не надала.

У судове засідання 12.08.2022 року представник відповідача Немирівської міської ради не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. (Постанова КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.)

У відзиві на позовну заяву представник ПП «Агро+Плодінвест » Грушко Ж.В., зазначила, що 25.05.2020 року між ОСОБА_1 та ПП «Агро+Плодінвест» було укладено новий договір оренди землі.

За вказаним договором оренди ПП "Агро+Плодінвест" набув право оренди земельної ділянки площею 1,000 га. з кадастровим номером :01:001:0467, строком на 7 років, зі сплатою орендодавцю орендної плати, яка нараховується та видається орендарем у розмірі не менше 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а тому вказані у позові обставини та події не доведені, що суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства, зокрема щодо належності та достовірності доказів. Просить у задоволенні позову ПАТ «Зернопродукт МХП» до ПП «Агро+Плодінвест», ОСОБА_1 , Немирівської міської ради Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

02 вересня 2005 року між ТОВ «Зернопродукт», правонаступником якого є ПрАТ «Зернопродукт МХП» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 203, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,000 га, яка розташована на території Воробіївської сільської ради Немирівського району, Вінницької області.

Право власності Орендодавця на земельну ділянку, яка передається в оренду, посвідчується державним актом на право власності на землю серія I- ВН № 045032 виданий на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації № 246 від 07 серпня 2003 року. Договір укладено строком на 15 років. Договір зареєстрований у Немирівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.11.2007 р. за № 36, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0467.

25.05.2020 року між ОСОБА_1 та ПП «Агро+Плодінвест» було укладено новий договір оренди землі.

За вказаним договором оренди ПП "Агро+Плодінвест" набув право оренди земельної ділянки площею 1,000 га. з кадастровим номером :01:001:0467, строком на 7 років, зі сплатою орендодавцю орендної плати, яка нараховується та видається орендарем у розмірі не менше 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку у відповідності до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено перелік істотних умов договору оренди землі.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Крім того, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (статті 125, 126 ЗК України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон).

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Статтею 2 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої форми.

Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно із частиною першою статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Стаття 17 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Отже, підписані та укладені договір оренди землі та/або відповідна додаткова угода до нього набирають чинності, а орендар набуває право оренди та використання земельної ділянки саме з моменту реєстрації такого права, а не з моменту підписання договору або додаткової угоди.

У цій справі ПАТ «Зернопродук МХП» обґрунтувало свій позов зокрема тим, що ними не укладало угоди про дострокове розірвання договору оренди землі № 203 від 02 вересня 2005 року, генеральний директор цього товариства такої угоди не підписував.

У процесі розгляду справи сторони не надали і суд не здобув належних доказів існування такого роду правочину, як правочин щодо дострокового розірвання договору оренди землі № 203 від 02.09.2005 щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0467, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Зернопродукт».

Таким чином, суд робить висновок про наявність достатніх правових підстав для визнання недійсним спірного договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Верховний Суд України неодноразово висловлювали правову позицію про те, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов`язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації, і що факт чинності попередніх договорів оренди землі унеможливлює державну реєстрацію прав оренди згідно договорів оренди землі, укладених пізніше (постанови ВС України від 29 вересня 2015 року у справі № 802/37191, від 30 березня 2016 року у справі № 21-1434а15, від 15 листопада 2016 року у справі № 825/1287/15-а).

Таким чином, рішення державного реєстратора підлягає скасуванню з підстав недійсності оспорюваного договору оренди землі.

А тому суд, керуючись ст. 16, 202, 203, 215, 638, 651, 626 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», ст. 12, 13, 81, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» до Приватного підприємства «Агро+Плодінвест», ОСОБА_1 , Немирівської міської ради Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі № 108, укладений 25.05.2020 року між ПП «АГРО+ПЛОДІНВЕСТ» (Код ) та ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 1,000 га., кадастровий номер :01:001:0467, розташовану на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Скасувати рішення державного реєстратора Немирівської міської ради, Немирівського району Вінницької області Галаченко Володимира Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52428454 від 29.05.2020 року щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку 1,000 га., кадастровий номер :01:001:0467, на підставі укладеного між ПП`АГРО+ПЛОДІНВЕСТ» (Код ) та ОСОБА_1 договору оренди землі № 108 від 25.05.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Немирівський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя С.М.Науменко