Справа № 2-2853/11
Провадження № 4-с/522/22/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 за участю стягувача Державного казначейства України в особі Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , Приморської окружної прокуратури м. Одеса на постанову старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29 квітня 2021 року про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси за участю стягувача Державного казначейства України в особі Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , Приморської окружної прокуратури м. Одеса зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29 квітня 2021 року про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначено, що виконавець 29 квітня 2021 року неправомірно відкрив виконавче провадження № 65302052, в якому боржником визначено ОСОБА_1 , оскільки первісне виконавче провадження № 37830975, в якому боржником був ОСОБА_3 , закінчено згідно постанови Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області від 23 липня 2019 року, а згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року боржника ОСОБА_3 було замінено на боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме в виконавчому проваджені № 37830975, а не у виконавчому провадженні № 65302052.

Сторона в цивільній справі № 2-2853/11 також не була замінена, в зв`язку з чим у державного виконавця не було правових підстав для відкриття нового виконавчого провадження, в якому боржником від початку стала ОСОБА_1 . Виконавче провадження №37830975, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-2853/11, закінчено, що є перешкодою для відкриття нового виконавчого провадження на підставі того ж самого виконавчого листа. Виконавчий лист № 2-2853/11 виданий на користь Головного управління державного казначейства України в Одеській області, яке на момент відкриття виконавчого провадження № 65302052 припинене, а сторону стягувача у встановленому законом порядку не замінено.

Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року провадження по справі відкрито та призначено скаргу до розгляду на 22 грудня 2021 року.

20 грудня 2021 року від заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси надійшли заперечення, в яких він просить відмовити в задоволені скарги представника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що процесуальне правонаступництво на стадії виконавчого провадження, разом із заміною сторони у виконавчому провадженні означає й заміну учасника справи, в зв`язку з цим скаргу необґрунтованою та не підлягаючої задоволенню.

21 грудня 2021 року від представника Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області надійшли заперечення, в яких представник просить відмовити в задоволені скарги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що оскільки процесуальне правонаступництво мало місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи, про відкриття виконавчого провадження № 65302052 Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області стало відомо 18 травня 2021 року, в зв`язку з чим 16 грудня 2021 року останнє звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача.

У судове засідання 22 грудня 2021 року з`явився представник ОСОБА_1 . Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Від представника Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Інші учасники процесу про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 25 січня 2022 року.

У судове засідання 25 січня 2022 року з`явився представник ОСОБА_1 та представник Приморської окружної прокуратури м. Одеса. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності, проти задоволення скарги не заперечував. Інші учасники процесу про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 16 лютого 2022 року.

16 лютого 2022 року до суду надійшло анонімне повідомлення про те, що приміщення Приморського районного суду м. Одеси заміновано, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 21 березня 2022 року.

У зв`язку зі знаходженням судді Свяченої Ю.Б. у відпустці, розгляд справи відкладено на 14 квітня 2022 року.

У судове засідання 14 квітня 2022 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України, для розгляду справ даної категорії передбачені стислі строки. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд враховує те, що для розгляду даної справи передбачені стислі строки та той факт, що заінтересовані особи не зв`язані обов`язками подачі відзиву на скаргу, а тому, враховуючи належне сповіщення учасників справи, розглядає справу в порядку ст. 450 ЦПК України за відсутності сторін, враховуючи, що їх не явка не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеса від 21 березня 2011 року по справі № 2-2853/11 стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного казначейства України в особі Головного управління Державного казначейства України в Одеській області шкоду, спричинену злочином, у розмірі 372 919,33 гривень.

На підставі виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеса 30 квітня 2013 року відкрито виконавче провадження № 37830975 з примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2011 року по справі № 2-2853/11.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 13 червня 2019 року по справі № 2-2853/11 замінено сторону у виконавчому провадженні № 37830975 з примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2011 року по справі № 2-2853/11, а саме боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його правонаступників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області від 23 липня 2019 року виконавче провадження № 37830975 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-2853/11, виданого Приморським районним судом м. Одеса 08 квітня 2013 р., про стягнення з ОСОБА_3 на користь Державного казначейства України боргу закінчено на підставі пункту третього частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 28 квітня 2021 року по справі № 2-2853/11 видано дублікат виконавчого листа № 2-2853/11, виданого 08 квітня 2013 року Приморським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_3 на користь Державного казначейства України в особі Головного управління державного казначейства України в Одеській області шкоди, спричиненої злочином, у розмірі 372 919,33 гривень

Постановою від 29 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65302052 з примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2011 року по справі № 2-2853/11, відповідно до змісту якої з ОСОБА_1 стягується на користь Державного казначейства України в особі Головного управління державного казначейства України в Одеській області шкода, спричинена злочином, у розмірі 372 919,33 гривень та виконавчий збір у розмірі 37 291,93 гривні.

Ці факти не оспорюються сторонами.

Судом також встановлено, що сторона скаржника дізналася про порушення своїх прав 28 жовтня 2021 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. 08 листопада 2021 року представником ОСОБА_1 подано скаргу на дії державного виконавця.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2021 року скаргу повернуто без розгляду в зв`язку з наявністю недоліків. Після усунення недоліків скаргу подано повторно з порушенням процесуального10-денного строк строку та з заявою про поновлення процесуального строку.

Враховуючи невеликий за часом пропуск строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, та виходячи з принципів запобігання надмірного формалізму, суд вважає доведеними поважність причин пропуску даного процесуального строку та поновлює його.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону).

Згідно частин першої та другої статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Разом з тим згідно частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, законодавцем, окрім заміни сторони виконавчого провадження передбачений такий спосіб захисту прав до відкриття виконавчого провадження як заміна боржника у виконавчому листі.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року по справі № 2-2853/11 замінено сторону у виконавчому провадженні № 37830975 з примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2011 року по справі № 2-2853/11, а саме боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його правонаступників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Тобто, даним судовим рішенням змінено учасника судового процесу боржника, у зв`язку з чим ОСОБА_3 не є учасником справи та повинен був замінений у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту виконавчого листа № 2-2853/11, дублікат якого видано на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеса від 28 квітня 2021 року, боржником є ОСОБА_3 , який на час видачі даного дублікату виконавчого листа не являвся учасником судового процесу, а саме боржником, що не було враховане державним виконавцем під час винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до пункту шість частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Державний виконавець, в порушення даної норми, отримавши дублікат виконавчого листа № 2-2853/11 та ухвалу Приморського районного суду м. Одеса від 13.06.2019 року по справі № 2-2853/11, якою замінено сторону у виконавчому провадженні з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , встановивши не відповідність виконавчого листа вимогам законодавства не вживши заходів по поверненню виконавчого документа стягувачу відкрив виконавче провадження оскарженою постановою.

Таким чином, суд погоджується з доводами скаржника з приводу того, що виконавче провадження № 65302052 необґрунтоване відкрито за виконавчим документом, який не відповідає вимогам законодавства, та в якому боржником визначено одну особу, а постанову про відкриття виконавчого провадження винесено відносно іншої не зазначеної в виконавчому документі.

Суд не приймає до уваги доводи скаржника в частині того, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 13 червня 2019 року по справі № 2-2853/11 замінено сторону у виконавчому провадженні № 37830975 з примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2011 року по справі № 2-2853/11, що не є тотожним заміні сторони в самій цивільній справі, та має правові наслідки заміни сторони в конкретно визначеному виконавчому провадженні, а в виконавчому провадженні № 65302052 боржник не змінювався, у зв`язку з чим скаржником зазначено про незаконність винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 65302052.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу і в будь-якому виді провадження.

Завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» ).

Виходячи зі змісту процесуального законодавства, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.

Таким чином, підставою процесуального правонаступництва (заміни сторони виконавчого провадження) є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особи)

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Отже, правовідносини у цій справі, за якими виданий виконавчий лист, допускають правонаступництво.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Як встановлено судом та зазначалось вище ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 13 червня 2019 року по справі № 2-2853/11 замінено сторону у виконавчому провадженні № 37830975 з примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2011 року по справі № 2-2853/11, а саме боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його правонаступників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тобто, після набрання законної сили даною ухвало суду учасник справи, а саме боржник був замінений на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які отримали статус учасника справи на стадії примусового виконання судового рішення та не потребують підтвердження даного статусу при відкритті інших виконавчих проваджень по виконанню заочного рішення Приморського районного суду м.Одеса від 21 березня 2011 року по справі № 2-2853/11.

Аналогічної думки дійшов Верховний Суд у постанові від 04 червня 2021 року по справі №202/755/20.

Також, необхідне зазначити, що згідно з пунктом три частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно частини першої статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З урахуванням наведених вище законодавчих приписів, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі, у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд в своїх постановах від 03 листопада 2020 року по справі №916/617/17 та від 04 червня 2021 року по справі №202/755/20.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями скаржника з приводу того, що наявність закінченого виконавчого провадження № 37830975 з примусового виконання рішення суду, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-2853/11, виданого Приморським районним судом м. Одеса 08 червня 2013 року та його подальше закриття у зв`язку зі смертю боржника, є передбаченою законом перешкодою для відкриття нового виконавчого провадження на підставі дублікату того ж самого виконавчого листа. При цьому, можливо зазначити, що на час закриття виконавчого провадження № 37830975 набрала законної сили ухвала Приморського районного суду м. Одеса від 13 червня 2019 року по справі № 2-2853/11, якою замінено сторону у виконавчому провадженні № 37830975, у зв`язку з чим стягувач або прокурор мав права на оскарження винесеної постанови про закриття виконавчого провадження № 37830975, але в свою чергу не використав їх.

Перелік підстав повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, передбачені ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», є вичерпним, та згідно вимог даної норми закінчення виконавчого провадження за пунктом третім частини першої статті 39 даного Закону, не є підставою для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. Підстав передбачених законодавством України для відкриття нового виконавчого провадження після закриття попереднього на підставі пункту третього частини першої статті 39 даного Закону не існує, у зв`язку з чим державний виконавець враховуючи вищезазначені норми права та пункт дев`ятий частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», повинен був повернути виконавчий документ стягувачу.

Як вже зазначено вище, відповідно до частин першої та другої статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 91 ЦПК України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною п`ятою статті 104 ЦПК України, передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Аналізуючи вищезазначені норми матеріального права можливо зазначити, що в юридичної особи виникають права з моменту створення та зникають в момент її припинення, в тому числі права стягувача в виконавчому провадженні, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до дублікату виконавчого листа № 2-2853/11 виданого на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеса від 28 квітня 2021 року, стягувачем є юридична особа Державне казначейства України в особі Головного управління державного казначейства України в Одеській області і дана юридична особа, відповідно до виконавчого документа має .

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27 грудня 2011 року до даного реєстру внесене запис про припинення юридичної особи з кодом .

Таким чином, суд погоджується з твердженнями скаржника, що на дату винесення оскаржуваної постанови державного виконавця, а саме 29 квітня 2021 року, стягувача а саме юридичної особи Головного управління державного казначейства України в Одеській області не існувало та залучаючи оскаржуваною постановою в якості стягувача Головне управління державного казначейства України в Одеській області державний виконавець фактично наділив правами сторони виконавчого провадження юридичну особу, якої не існує та розпочав дії щодо примусового виконання судового рішення на користь не існуючого стягувача.

За вказаних обставин суд частково приймає аргументи заявника про неправомірність відкриття виконавчого провадження № 65302052.

Враховуючи наведене, суд вважає скаргу обґрунтованою, а тому задовольняє скаргу в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 608, 1218-1219, 1282 ЦК України, ст. ст. 91, 104, 442, 447, 449,450 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця.

Скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про визнання постанови державного виконавця неправомірною та її скасування, заінтересовані особи Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , Державна казначейська служба України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Приморська окружна прокуратура м. Одеси задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про відкриття виконавчого провадження № 65302052 від 29.04.2021 року відкритого на підставі дублікату виконавчого листа № 2-2853/11, виданого 08 квітня 2013 року Приморським районним судом м. Одеса з примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2011 року по справі № 2-2853/11 неправомірною та її скасувати.

Зобов`язати державного виконавця, яким проводяться виконавчі дії в виконавчому провадженні № 65302052, усунути порушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Свячена Ю.Б.

14.04.2022