Р І Ш Е Н Н Я№ 127/2083/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Паук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ "Альфа-Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який мотивовано тим, що 30.08.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №24489 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором №630972476 від 13.07.2018 р. за період з 23.03.2021 р. до 17.06.2021 р. в розмірі 32332,29 грн. На підставі виконавчого напису №24489 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 19.10.2021 р. відкрито виконавче провадження №67182620.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №24489, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 30.08.2021 р., оскільки:

- при вчиненні виконавчого напису №24489 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р., але цей пункт постанови визнано незаконним та не чинним постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. (справа №826/20084/14);

- виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений;

- заборгованість за виконавчим написом, яка стягується із ОСОБА_1 , не є безспірною, до заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. (а.с. 1-9)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, до позовної заяви представник позивача адвокат Хейніс О.Г. надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 11)

Представник відповідача АТ "Альфа-Банк" в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 54)

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 79)

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. (а.с. 51, 68, 77)

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 30.08.2021 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис №24489 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 32332,29 грн, що виникла за кредитним договором №630972476 від 13.07.2018 р., укладеним з АТ "Альфа банк". Заборгованість стягується за період з 23.03.2021 р. до 17.06.2021 р. (а.с. 80)

На а.с. 81 копія оферти на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії №630972476 від 13.07.2018 р., з якої вбачається, що позивачу запропоновано укласти договір про надання кредиту в розмірі 200000,00 грн.

На а.с. 82 копія анкети-заяви ОСОБА_1 про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» від 13.07.2018 р., згідно якої договір укладено в електронному вигляді.

На а.с. 84 копія виписки з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №630893755, згідно якої станом на 17.06.2021 р. заборгованість позивача становить 87349,95 грн

На а.с. 83 - копія заяви АТ «Альфа-Банк» про вчинення виконавчого напису №8/2 від 30.08.2021 р. приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В.О.

На а.с. 13 копія заяви АТ «Альфа-Банк» про примусове виконання та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 32332,29 грн за кредитним договором №630972476 від 13.07.2018 р.

19.10.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження №67182620 з примусового виконання виконавчого напису №24489 від 30.08.2021 р. (а.с. 15)

Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 ч. 1 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до ст. 88 ч. 1 Закону України «Про нотаріат» та п. 3 п.п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 22.03.2021 р. (справа №653/4444/17) зазначено, що суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Підставами визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є недотримання визначеної Законом України «Про нотаріат» та Порядком процедури вчинення виконавчих написів. Тобто, при оспорюванні виконавчих написів, позивачі звертаються з позовом про визнання їх такими, що не підлягають виконанню, з тих підстав, що суми, на які вчинено виконавчий напис, не є безспірними, стягувач не надав нотаріусу усі документи, які підтверджують заборгованість, пропущений строк вчинення виконавчого напису тощо.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. не було направлено боржнику ОСОБА_1 письмову вимогу про добровільне погашення заборгованості.

В постанові Верховного Суду від 30.09.2019 р. (справа №357/12818/17) зазначено, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

При вчиненні виконавчого напису №24489 від 30.08.2021 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р., але ним не враховано, що на час вчинення виконавчого напису (30.08.2021 р.) цей пункт Переліку визнано незаконним та не чинним постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. (справа №826/20084/14).

Отже, на час вчинення виконавчого напису Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містив п. 2 та стосувався лише нотаріально-посвідчених договорів і не міг застосовуватись до стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі.

На підставі викладеного суд вважає, що є підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., вчинений 30.08.2021 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла за кредитним договором №630972476 від 13.07.2018 р., за період з 23.03.2021 р. по 17.06.2021 р. в розмірі 32332,29 грн, з яких 650,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за №24489.

22.11.2021 р. між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Хейнісом О.Г. укладено договорів про надання правової допомоги. Зазначене підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 22.11.2021 р. (а.с. 17-21)

На а.с. 22 23 копія додаткової угоди №9 від 18.01.2022 р. до договору про надання правової допомоги від 22.11.2021 р.

На а.с. 12 ордер про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Хейнісом О.Г.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №99/2022 від 18.01.2022 р. позивач ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги від 22.11.2021 р. сплатив адвокату 15000,00 грн витрат за правничу допомогу. (а.с. 24)

На а.с. 58-59 заперечення АТ «Альфа-Банк» щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки розмір витрат на правничу допомогу є завищеним позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст. 137 ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник відповідача подав заперечення на стягнення судових витрат на користь позивача, суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача не співмірним із складністю справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам), тому необхідно стягнути з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 992,40 грн і 496,20 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат",

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

ст.ст. 13, 77-79, 89, 133, 137, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., вчинений 30.08.2021 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості, що виникла за кредитним договором №630972476 від 13.07.2018 р., з період з 23.03.2021 р. по 17.06.2021 р. в розмірі 32332.29 грн, з яких 650,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за №24489.

Стягнути з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 992,40 грн і 496,20 грн судового збору, 2000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач Акціонерне товариство "Альфа-Банк", код 23494714, м. Київ, вул. В.Васильківська, 100;

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., м. Київ, просп. Григоренка, 15, прим. 3;

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., м. Вінниця, вул. Соборна, 8, офіс 301.

Повне рішення виготовлено 29.08.2022 р.

Суддя О.О.Венгрин