Номер провадження: 22-ц/813/6391/22
Головуючий у першій інстанції Косіцина В.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/3478/22

Номер провадження: 22-ц/813/7297/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М,

учасники справи:

- позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Косіциної В.В. 28 січня 2022 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 27.09.2018 року станом на 15.06.20221 року в загальному розмірі 117 325,10 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 100 787,68 грн., у тому числі: - заборгованість за поточним тілом кредиту 70 456,16 грн.; - заборгованість за простроченим тілом кредиту 30 331,52 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 4 636,34 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 11 901,08 грн.; - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 0,00 грн.; - нарахована пеня 0,00 грн.; - нарахована комісія 0,00 грн..

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27.09.2018 року, згідно якої їй було відкрито банком кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідачки у анкеті-заяві, да є відповідні запевнення відповідачки щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді.

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг (далі Договір), який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

У подальшому, ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 19.11.2019 року, відповідачка отримала картку типу Преміальна картка Platіnum (кредитний ліміт до 100 000 грн.). Номер та строк дії картки зазначено у довідці про отримання картки.

Інформація щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідачка при його підписанні дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.63 Договору короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту в розмірі перевищення операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Пунктом 11.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору про що Банк повідомляє Клієнтів щодо внесених змін шляхом використання будь-якого з каналів: розміщення інформації на офіційному сайті Банку www.privatbank.ua.; розміщення інформації у відділеннях Банку; смс повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнтів; повідомлення на електронну пошту Клієнта; інформування у Системі «Приват24 для бізнесу»; IVR дзвінки; повідомлення через банкомати та термінали самообслуговування; месенджери (Telegram, Viber та інші), шляхом направлення листа поштою тощо.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору , виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених Договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно п. 2.1.1.12.3. Договору.

У процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.

У порушення умов кредитного договору відповідачка зобов`язання в повному обсязі не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 15.06.2021 року в загальному розмірі 117 325,10 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 100 787,68 грн., у тому числі: - заборгованість за поточним тілом кредиту 70 456,16 грн.; - заборгованість за простроченим тілом кредиту 30 331,52 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 4 636,34 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 11 901,08 грн.; - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 0,00 грн.; - нарахована пеня 0,00 грн.; - нарахована комісія 0,00 грн. (а. с. 2- 5).

До позову Банк надав клопотання: 1) про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а. с. 75); 2) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 76).

2.2 Позиція відповідачки в суді першої інстанції

Будучи освідомленою про розгляд справи судом першої інстанції (а. с. 88, 89, 91, 100, 102) відповідачка правом надання відзиву не скористалася. Відзив на позов до суду не надійшов.

Усудовому засіданні 27.01.2022 року представник позивача підтримала позову. Відповідачка проти задоволення позову в повному обсязі заперечувала. Визнала, що дійсно користувалась наданими позивачем кредитними коштами, що саме вона підписала анкету-заяву. Проте, заперечувала, що вона підписала паспорт споживчого кредиту (а. с. 12 - 13), звернувши увагу суду на те як виглядає її підпис.

В судове засідання, призначене на 28.01.2022 року, учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції та мотивування його висновків

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2022 року задоволено частково вищевказаний позов Банку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі - 19 426,94 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі - 375 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з розрахунку заборгованості, вбачається, що позивачем нараховано: - 100 787,68 грн. - заборгованості за тілом кредиту; - 11 901,08 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; - 4 636,34 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками.

Банк надав належним чином завірені копії Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт Platinum,World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature (а. с. 14 - 18) та копію паспорта споживчого кредиту (а. с. 12 13). Жодний з наданих документів не містить особистого підпису відповідача. В копії паспорта споживчого кредиту відсутній підпис відповідачки, лише зазначені її прізвище, ім`я та по батькові друкованими літерами та прізвище написане від руки. В судовому засіданні відповідачка повідомила суд, що паспорт споживчого кредиту вона не підписувала. Позиція відповідачки підтверджується матеріалами справи, оскільки графа підпис у паспорті кредиту є порожньою.

В свою чергу представником позивача не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідачка ознайомлена з паспортом кредиту та підписала його, жодних клопотань про призначення експертизи також не було заявлено.

Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а. с. 11), остання не містить будь-яких даних про розмір процентів за користування кредитом. Зазначена анкета взагалі не містить інформації про те, яка саме карта видається відповідачці. Також в ній відсутня інформація про те, що обслуговування карти є платним та дорівнює - 300 грн. в місяць, саме така сума списувалася з картки відповідача щомісячно.

Позивач у позові просить стягнути тіло кредиту, розмір якого становить 100 787,68 грн. та 11 901,08 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, 4636,34 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, що не знаходить свого підтвердження матеріалами справи.

Судом була досліджена виписка з рахунку відповідача станом на 01.08.2021 року. З виписки вбачається, що з 14.11.2018 року у відповідачки виникла кредиторська заборгованість та після цієї дати баланс по його рахунку вже не був позитивним.

Суд позбавлений можливості встановити розмір заборгованості відповідачки станом на 15.06.2021 року, дата на яку посилається Банк у своїх розрахунках, оскільки рух коштів на рахунку дозволяє встановити заборгованість станом на 01.06.2021 року 115 813,25 грн. та станом на 01.07.2021 року 118 836,95 грн., а тому розрахунок суд здійснював на підставі первинного документу, а саме - виписки з рахунку.

Згідно виписки з рахунку, загальна сума заборгованості відповідачки складає 121 961,44 грн.. Позивач просить стягнути 117 325,10 грн..

Проте, детальне дослідження розрахунку дозволяє встановити, що позивач самостійно включив до суми боргу наступні суми процентів за користування кредитом та комісію за користування карткою 3124,49+3023,7+3124,49+3023,7+3116,99+300+ 2806,73+ 300+3083,22+300+3085,64+300+2970,66+300+3033,91+300+3093,17+300+2884,79+2367,64+300+2491+300+3175,35+2978,92+300+300+2860,35+300+4293,28+300+4427,64+300+300+1946,15+3173,53+300+3201,12+1,74+300+3100+300+3401,58+0,91+300+2875,91+300+3148,94+300+3278,48+300+2917,56+300+2255,09+0,15+300+3193,39+0,46+300+1749,45+0,22+300+1223,67+0,53+300=102534,50 грн..

Таким чином, для правильного визначення розміру тіла кредиту необхідно з загальної суми заборгованості відповідачки за картковим рахунком 121 961,44 грн. відняти суму процентів та комісії, які Банк без узгодження з відповідачкою самостійно нарахував та включав до загальної суми заборгованості: 121 961,44 грн.(сума загального боргу згідно виписки з рахунку) 102 534,50 грн. (сума процентів та комісії нарахованих Банком) = 19 426,94 грн., саме такий розмір коштів витратила відповідачка згідно наданих позивачем первинних документів, а саме - виписки з рахунку.

Матеріали справи не містять підтверджень того , що відповідачку було ознайомлено з витягом з Тарифів та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та що вона погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву від 27.09.2018 року. Тобто, відсутні докази того, що з відповідачкою угоджені відсотки за користування кредитом та їх розмір, а також не надано доказів на підтвердження того, що відповідачку повідомили про щомісячну комісію за обслуговування картки у розмірі - 300 грн..

Крім того, роздруківка умов та Правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено також у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15).

Виходячи з наведеного, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Також не має доказів того, що з відповідачем узгоджена щомісячна комісія за обслуговування картки.

Така позиція узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 року у справі N 342/180/17, в якій зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту без урахування відсотків в розмірі 19 426,94 грн..

Відсотки за користування кредитом позивачем нараховані безпідставно, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню (а. с. 138 - 142).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Банк в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі - 81 360,74 грн., за нарахованими відсотками в розмірі - 4 636,34 грн., за простроченими відсотками в розмірі - 11 901,08 грн., та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) належним доказом укладення договору між сторонами є анкета заява та отримана за бажанням кредитна картка, використання якою клієнт визначає самостійно за своєю потребою; 2) безпідставними є висновки суду про відсутність погодження умов кредитування. У підписаному відповідачкою паспорту кредиту вказані усі істотні умови договору, у тому числі розмір відсоткової ставки за користування кредитом; 3) не відповідає дійсним обставинам справи визначений судом розмір заборгованості (а. с. 148 - 153).

2.6 Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи в апеляційному суді

Відповідачка ОСОБА_2 не скористалась правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.02.2022 року апеляційну скаргу Банку залишено без руху (а. с. 162- 162 зворотна сторона).

11.04.2022 року до апеляційного суду надійшла заява про усунення вказаних в ухвалі апеляційного суду недоліків (а. с. 165 166).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2022 року відкрито апеляційне провадження (а. с. 171 171 зворотна сторона). Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося до суду з приміткою пошти «адресат відсутній».

10.08.2022 р. з матеріалами справи ознайомилась адвокат Онищук Г.А., діюча від імені ОСОБА_1 (а. с. 176 180).

Матеріали справи також містять відомості щодо отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі апелянтом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що учасники справи повідомлені про надходження апеляційної скарги та розгляд справи в апеляційному суді.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.08.2022 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (117 325,10 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику його учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задоволенню не підлягає.

3.2 Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини

27.09.2018 року ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27.09.2018 року. Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому відповідачка отримала картку типу Преміальна картка Platіnum (кредитний ліміт до 100 000 грн.).

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, викладених на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідачка користувалася наданою Банком карткою, використовуючи кредитні кошти. Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 15.06.20221 року в загальному розмірі 117 325,10 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 100 787,68 грн., у тому числі: - заборгованість за поточним тілом кредиту 70 456,16 грн.; - заборгованість за простроченим тілом кредиту 30 331,52 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 4 636,34 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 11 901,08 грн.; - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 0,00 грн.; - нарахована пеня 0,00 грн.; - нарахована комісія 0,00 грн..

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

3.3 Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції. Мотиви частково прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що на підставі наявних у справі, наданих учасниками справи і досліджених судом доказів суд вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищевказаного висновку про необхідність відмови у стягненні заборгованості. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 15, 16, 509, 524, 525, 526, 530, 533, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4 - 5, 12 - 13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просить стягнути заборгованість за поточним та простроченим тілом кредиту, заборгованість за нарахованими та простроченими відсотками.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк, обґрунтовуючи позовні вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.03.2011 року, посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився відповідач ОСОБА_3 і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку та міг їх розуміти, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (27.09.2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (01.07.2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

В анкеті-заяві позичальника від 27.09.2018 року (а. с. 11), відсутні умови договору про встановлення відсоткової ставки. Умови про проценту ставку у пільговий період та поза межами пільгового періоду містяться у паспорті кредиту (а. с. 12 13). Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані у паспорті споживчого кредиту умови щодо процентної ставки не можна вважати погодженими. Анкета-заява містить підпис позичальника, у той час як паспорт споживчого кредиту містить не підпис позичальника, а напис «Синицкая». Відповідачка заперечувала підписання паспорту споживчого кредиту. Протилежне Банком не доведено.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів, відсутність належних доказів підписання відповідачкою паспорту споживчого кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вищевказані висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, від яких не було відступлено у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі № 358/384/19.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується з визначеною судом першої інстанції сумою заборгованості відповідачки. Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Наведені апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Банку є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» у суду апеляційної інстанції відсутні.

3.5 Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справи,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси 28 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе