Справа № 352/237/22
Провадження № 2/352/343/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивачка 10.02.2022 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, який втратив право на користування житловим приміщенням.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є колишнім чоловіком її дочки, який зареєстрований у належному їй з дочкою на праві спільної часткової власності будинковолодінні АДРЕСА_1 . Шлюб між дочкою позивачки та відповідачем розірвано на підставі рішення Тисменицького районного суду від 10.02.2020 р. Ще до розірвання шлюбу відповідач покинув будинок, його фактичне місце проживання невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням.

Позивачка у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала і просила задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного.

Встановлено, що спірне будинковолодіння АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування за реєстровим № 1-1204 від 31.12.2004 р. (а.с.9-10). Право власності позивачки та її дочки на будинковолодіння належно зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 26.01.2005 р., що підтверджується відповідними витягами (а.с.72-73).

У спірному будинковолодінні зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується витягом № 1735/1.6-04/12.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ЦНАП Лисецької селищної ради (а.с.5) та довідкою УДМС України в Івано-Франківській області про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.19).

Відповідач є колишнім зятем позивачки та колишнім чоловіком третьої особи, що підтверджується рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2020 р. про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке набрало законної сили, засвідчена копія якого міститься на а.с.74.

Відповідач після розірвання шлюбу не проживає у спірному будинковолодінні без поважних причин більше одного року, фактичне місце проживання його невідоме. Обставина щодо непроживання відповідача у спірному будинковолодінні підтверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації (а.с.8), поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.58-61).

При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що порушує права та інтереси позивачки як власника житла,створює їй перешкоди у користуванні своїм майном.

Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16. Ця правова позиція залишилась незмінною у практиці Верховного Суду та враховується судом у рамках розгляду даної справи згідно ч.4 ст.263 ЦПК України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення.

Згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути у користь позивачки 992,40 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с.3).

На підставі наведеного, відповідно до ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який втратив право на користування житловим приміщенням у будинковолодінні АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 , 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 01.08.2022 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ