справа № 165/511/22
провадження №2/165/350/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Герасимчук Л.Р. ,

представника відповідача Сулімова М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську в режимі відеконференцзв`язку з Самбірським міськрайонним судом Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,-

встановив:

18.02.2022 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Герасимчук Л.Р. звернулася в суд з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та стягнення одноразової допомоги у зв`язку зі смертю потерпілого в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на день настання права на страхову виплату.

Вимоги обгрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що вони з сином проживали однією сім?єю за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Новомонтаж», де працював на посаді монтажника технологічного устаткування та пов`язаних з ним конструкцій. 16 грудня 2021 року під час виконання робіт на будівельному майданчику, який є об`єктом будівництва «Реконструкція промислового комплексу будівель і споруд під підприємство деревообробної промисловості», за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_3 стався нещасний випадок (падіння з висоти під час виконання монтажних робіт), внаслідок якого останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради.

Вказує, що 28.01.2022 позивач звернулася до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області із заявою про виплату передбаченої законом одноразової допомоги.

Листом від 04.02.2022 №16-01-13/98 у виплаті такої допомоги позивачу було відмовлено, через те, що місце реєстрації сина позивача ОСОБА_3 є іншим від місця реєстрації та проживання позивача. Вказано, що призначення та виплата допомоги на підставі ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`якове державне соціальне страхування» можливе лише у випадку надання документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю та перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 .

Вважає, що позивач має право на отримання допомоги відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки ОСОБА_1 у шлюбі не перебувала, проживала зі своїм сином ОСОБА_3 , який також не перебував у шлюбі, дітей не мав. Вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет.

Наголошує, що на момент смерті місце проживання ОСОБА_3 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 . Однак за вказаним місцем реєстрації ОСОБА_3 жодного дня не проживав, а постійно з дня свого народження проживав разом з матір`ю за місцем її реєстрації. Стверджує, що мати загиблого на виробництві ОСОБА_3 - ОСОБА_1 є членом сім`ї загиблого на виробництві та має право на отримання одноразової допомоги на підставі ч. 6 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнути з відповідача на користь позивача одноразову допомогу у зв`язку із смертю потерпілого ОСОБА_3 в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату, що становить 258900 грн.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 10.03.2022 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про стягнення одноразової допомоги у зв`язку зі смертю потерпілого в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на день настання права на страхову виплату та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник Герасимчук Л.Р. позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. На підтвердження обставин нведених у позовній заяві наддали суду фотокопії аркушів будинкових книг, з яких вбачаєьбмся, що ОСОБА_3 до 06.08.2020 був зареєстроаний за адресою проживання в АДРЕСА_1 , і цього числа знятий з реєстраціїї за адресою фактичного місця проживання та зареєстрований увказаному населенному пункті за адресою: АДРЕСА_3 . Позивач наголосила, що по місцю нової реєстраціїї, а сааме в будинку її брата ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ніколи не проживав, а його постійне місце проживання було за адресою: АДРЕСА_1 . Там він народився, ріс, виховувася позивачкою та її батьками, звідти ходив до школи, по закінченню якої їздив на навчання, а потім на роботу. В них з сином був спільний бюджет, він придбавав для сім?ї побутову техніку, на подвірї побудував гараж, оскільки придбав автомобіль. Вони проживали однією сімєю та спільно вели господарство. З огляду на викладене, просить задоволити вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача Сулімов М.Л. пояснив, що на момент звернення ОСОБА_1 до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, у позивача були відсутні документи, які б підтверджували факт проживання з сином однією сім?єю та перебування ОСОБА_1 на утриманні у нього. З врахуванням обставин, що встановлені дослідженими в судовому засіданні належними і допустимими доказами, стосовно рішення у справі, покладається на розсуд суду та просить взяти до уваги, що місце працевлаштування ОСОБА_3 , як і місце роботи, під час виконання якої він загинув, є значно віддаленим від його місця постійного проживання, що фізично унеможливлювало його щоденне прибуття туди та перебування вдома.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_4 , який приходиться позивачу рідним братом, показав, що його племінник ОСОБА_5 з 06 серпня 2020 року зареєструвався у його будинку за адресою: с.Гординя Самбірського району Львівської області, але фактично там не проживав. Формальна зміна адреси реєстрації ОСОБА_3 була пов?язана із підставністю призначення субсидії. Підтвердив, що ОСОБА_5 від народження проживав у будинку по АДРЕСА_1 , його виховувала одна мама. Вони жили в одній хаті, були пов?язані спільним побутом, син купляв продукти, мама готувала їжу. ОСОБА_5 придбав для спільного користування холодильник і телевізор.

Допитана в суді як свідок староста села Гординя Новокалинівської ОТГ ОСОБА_7 підтвердила той факт, що ОСОБА_8 від народження проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Там раніше ще проживали батьки позивачки, а зараз проживає ОСОБА_1 та її рідна сестра - особа з інвалідністю 2 групи. Наголосила, що ОСОБА_5 був єдиною дитиною в сім`ї, мати покладала на нього всі свої надії та сподівання. Він був зразковим хлопцем, навчався, працював, займався спортом. У вихідні приїзджав у село, допомагав мамі по господарству, збудував на подвір`ї вказаного господарства гараж для зберігання придбаного ним автомобіля. Жили вони з мамою і тіткою, як одна дружня сім?я, піклувалися один про одного, мали спільні обов?язки.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 показала, що як колишній вчитель, добре знала ОСОБА_3 , який проживав разом з мамою в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Він був здібним учнем, добре володів комп?ютером, навчався, працював. На вихідні приїзджав до мами, допомагав по господарству, побудував гараж. Підтвердила, що в них все було спільне, в тому числі витрати. Вони один одному допомагали та спільно вели господарство за адресою: АДРЕСА_3 .

Допитана в суді свідок ОСОБА_10 підтвердила, що ОСОБА_8 від народження проживав в одній хаті з мамою ОСОБА_1 . Впродовж останніх двох років також проживав за адресою: АДРЕСА_1 , там побудував гараж. Вони спільно харчувалися, один одному допомагали, проживали однією сім?єю. Син був для сім`ї єдиною опорою та надією. Смерть ОСОБА_11 стала глибокою моральною травмою для мами і трагедією для жителів усього села.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини друга та четверта статті 3 Сімейного кодексу України).

Пунктом першим постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 працював монтажником технологічного устаткування та пов`язаних з ним конструкцій працював у ТзОВ «НОВОМОНТАЖ».

Відповідно до Акту №1 (форми Н-1/П) розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) аварії, що стався 16.12.2021 близько 12 год. 43 хв у ТзОВ «НОВОМОНТАЖ» від 12.01.2022, (а.с.9-28), під час виконання ОСОБА_3 трудових обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком ТОВ «НОВОМОНТАЖ», а саме, при виконанні робіт у відрядженні на ТОВ «КРОНОСПАН РІВНЕ», під час перебування на робочому місці, в робочий час, стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, внаслідок якого ОСОБА_3 помер.

Як вбачається із відповіді Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції фонду у Волинській області Фонду соціального страхування України від 04.02.2022, наданій на звернення ОСОБА_1 (а.с.29, 30) у призначенні одноразової допомоги позивачу відмовлено та роз`яснено, що для призначення та здійснення виплат у відповідності до частини 6 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема: для отримання одноразової допомоги у разі смерті потерпілого членам сім`ї, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого, така допомога може бути призначена у разі надання доказів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю та перебування ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи судом належними і допустимими доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8) внаслідок нещасного випадку на виробництві, спільно проживали однією сім`єю з 14 листопада 1995 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом.

Позивач здійснила поховання свого сина ОСОБА_3 , про що свідчить довідка Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 22.12.2021 №468 (а.с.33).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 01.02.2022 №50 (а.с.31) на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але постійно проживав із тіткою ОСОБА_12 , особою з інвалідністю ІІ групи, внаслідок психічного розладу, та матір`ю ОСОБА_1 , яка здійснює догляд за вищевказаною сестрою, по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та опікувалися здоров`ям один одного.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 (а.с.32) вона на день смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно проживала постійно разом по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, опікувалися здоров`ям один одного. ОСОБА_1 в шлюбі не перебувала, сина виховувала одна, здійснює догляд за хворою сестрою ОСОБА_12 , особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує строннього догляду.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивач разом із сином ОСОБА_3 спільно проживали, вели спільний побут, придбавали майно, зокрема дороговартісну побутову техніку (а.с.34, 35), суд приходить до висновку, що факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 разом з її сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок нещасного випадку на виробництві по день його смерті підтверджується письмовими матеріалами справи, показаннями свідків, а тому вказана позовна вимога позивача про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, що необхідно позивачу для отримання одноразової допомоги на підставі ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Твердження представника відповідача на заперечення вимог, зокрема недоведеності придбання ОСОБА_3 побутової техніки для спільного користуання з позивачем, суд до уваги не бере, оскільки такі спростовані показаннями свідків, які суд вважає правдивими і об?єктивними.

Суд також не вбачає підстав при прийнятті рішення враховувати значну відстань від місця постійного проживання ОСОБА_3 до місця його офіційного працевлаштування та місця фактичного виконання робіт, оскільки вказана обставина не стосується предмету спору, яким у даній справі є встановлення факту проживання однією сім?єю, що, на переконання суду, є доведеним належними і допустимими доказами, які досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача, на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області на користь позивача 992,40 грн. сплаченого судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст.ст. 264, ст. 315 ЦПК України, - суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, юридична адреса: Київський Майдан, 6, м. Луцьк, 43010, , на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 02 серпня 2022 року.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук