КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 року м. Київ

Справа № 752/9400/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/3523/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва, постановлене під головуванням судді Слободянюк А.В. 28 жовтня 2021 року, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» вартість автомобільних шин марки "TRIANGLE TR777 103 H 235/65/18" у кількості чотирьох одиниць у розмірі 10000 грн., збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 15230 грн., вартість неякісно наданих послуг у розмірі 501 грн., грошову компенсацію спричиненої моральної шкоди у розмірі 15000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 листопада 2020 року позивачскористався послугами Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», направивши нові автомобільні шини марки "TRIANGLE TR777 103 H 235/65/18" у кількості чотирьох одиниць з м. Білгород-Дністровського Одеської області до м. Вишневе Київської області. 13 листопада 2020 року, Відповідачем було повідомлено про те, що товар втрачено та запропоновано відшкодувати оголошену вартість товару у розмірі 200 грн. Від пропозиції Відповідача Позивач відмовився та звернувся до суду з вищевказаними вимогами.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» - задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» суму оголошеної вартості втраченого відправлення в сумі 200 (двісті) грн. та відшкодування моральної шкоди 7000 (сім тисяч) гривень. В решті вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що самим позивачем в експрес-накладній визначено вартість відправлення - 200 грн, при цьому заявлена вартість у 10000 грн належними доказами не підтверджена. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вказав на те, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань та втратою товару, Позивач зазнав певних незручностей через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом та витрачанням свого особистого часу на звернення до суду, що негативним чином вплинуло на звичний спосіб життя, спричинивши моральні страждання.

Відмовляючи в частині інших вимог, суд виходив з того, що вимоги про стягнення з відповідача у сумі 510 грн є необґрунтованими, оскільки даних на підтвердження такої оплати Позивачем надано не було. З огляду на відсутність належних доказів, відмовлено і у вимогах про стягнення витрат на правничу допомогу також відмовлено.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди відповідач, його представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Вказує, що обґрунтування судом першої інстанції підстав часткового задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди позбавлено будь-якої логіки, оскільки Позивач самостійно визначив оголошену вартість відправлення у 200 грн., відмовився від запропонованого йому відшкодування у цьому розмірі, а суд задовольнив його позовні вимоги в цій частині на цю ж суму. Крім того, ані Позивачем у позовній заяві, ані судом у оскаржуваному рішенні не зазначено у чому полягали моральні страждання Позивача.

Враховуючи викладене, просить рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він не погодився із доводами апеляційної скарги та просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта». Крім того, просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Також, не погодився із зазначеним судовим рішенням позивач, його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про те, що воно винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» вартості відправлення, сторона Позивача зазначила, що суд неповно з`ясував обставини та неправильно вирішив спір. Крім того, заперечив щодо зменшення суми моральної шкоди судом з заявлених 15000 грн. до 7000 грн. Просив рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Нова пошта» та апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , 01 листопада 2020 року скористався послугами перевезення Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», направивши автомобільні шини-диски у кількості 4 шт., оголошеною вартістю 200 грн. з м. Білгород-Дністровський, відділення №1 до м. Вишневе, відділення №1(вул. Київська, 4, Києво-Святошинський р-н) , що підтверджується експрес - накладною №59 0005/745 7485 від 01 листопада 2020 року. Позивач зазначений і відправником, і отримувачем товару; вартість доставки - 501 грн - мала бути сплачена отримувачем. /a.c. 15/

Згідно з п.1.2. Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта», права й обов`язки ТОВ «Нова Пошта» та Замовника (далі за текстом - Умови), виникають з договору, укладеного між Сторонами.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що він укладається шляхом приєднання Замовника до запропонованого Експедитором Договором загалом та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 ЦК України. Відповідно до п. 3.4 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності чи відсутності в експрес-накладній підпису Замовника.

Відповідно до п.3.1 Договору, Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення відправлення, а Замовник зобов`язується їх прийняти і оплатити на умовах, визначених договором.

Пунктом 4.1.2. Договору визначений обов`язок експедитора забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі Одержувачу за умови дотримання Замовником положень Договору та умов надання послуг.

Відповідно до п.7.2.2. Договору, у разі повної втрати або повного пошкодження відправлення з вини Експедитора, останній відшкодовує Замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену Замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Відповідно до п. 6.1. Умов та п. 1.12 Договору, оголошена вартість - вартість відправлення, заявлена Відправником в експрес-накладній. Оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення.

У матеріалах справи містяться докази придання автомобільних шин, зокрема видаткова накладна №15349 від 28 листопада 2019 року на суму 10000 грн. та товарний чек №21454358 від 30 грудня 2020 року на суму 9322 грн. /a.c. 16-17/

Листом-відповіддю №26248 від 08 грудня 2020 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що під час перевезення відправлення було втрачено та запропонував компенсацію у розмірі оголошеної вартості відправлення - 200 грн. /a.c. 18/

Листом №01997 від 29 січня 2021 року, відповідач повторно повідомив про втрату товару та запропоновано компенсацію у розмірі оголошеної вартості відправлення -200 грн. /a.c. 19/

З направлення на проведення заходу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві № 737 від 26 лютого 2021 року та Акту ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві №812-1 від 12 березня 2021 вбачається, що на підставі звернення гр. ОСОБА_1 за вх. Р-7420 від 01.12.2020 було проведено позапланову перевірку ТОВ «НОВА ПОШТА» на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг, за результатами якої було встановлено відсутність порушень вимог законодавства. /a.c. 55-60/

У матеріалах справи також міститься медична документація щодо стану здоров`я Позивача. /a.c. 72-83/

Частиною другою статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до п.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно з п.12 ст. 1 Закону, істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Згідно зі ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положення ст. 1167 ЦК України та положення ст.ст.4,22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживачів на відшкодування моральної шкоди в разі порушення їх прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з

урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого -спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц міститься висновок, який полягає у тому, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України та статей 4 та 22 Закону «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За змістом ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

З наведених вище обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли відносини щодо надання послуг перевезення вантажу, проте під час перевезення майно Позивача, зокрема шини-диски, було втрачено.

Передавши товар ТОВ «Нова Пошта» для перевезення, ОСОБА_1 погодився з Умовами надання послуг та уклад публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень з ТОВ «Нова Пошта». Крім того, він самостійно у накладній визначив вартість відправлення у 200 грн.

Позивач стверджує, а відповідач визнає, що шкода майну позивача була завдана з вини відповідача. Обґрунтовуючи розмір завданої шкоди, Позивач посилається на видаткову накладну №15349 від 28 листопада 2019 року на суму 10000 грн, з якої вбачається, що ОСОБА_1 придбав автошини 235/65/18 TRIANGLE TR777 103 H у кількості 4 шт. загальною вартістю 10000 грн. та експрес - накладну №59 0005/745 7485 від 01 листопада 2020 року, яка підтверджує факт передання шин ТОВ «Нова Пошта» для їх перевезення. В той же час, експрес - накладна не містить даних щодо характеристики шин, що були відправлені. Таким чином, позивачем не доведено факту відправлення саме шин 235/65/18 TRIANGLE TR777 103 H, вартістю 10000 грн. Натомість, оголошена вартість відправлення, визначена у накладній - 200 грн. Посилання позивача на іншу вартість майна переданого на перевезення не можуть бути прийняті до уваги суду, з огляду на те, що в накладній позивачем не було конкретизовано майно, що передається для перевезення, зазначено лише «шини» без зазначення виробника або торгівельної марки, а тому надана позивачем квитанція не є достатнім доказом, вартості майна, що було передано для перевезення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з ТОВ «Нова Пошта» лише оголошеної вартості відправлення у розмірі 200 грн.

Вимоги про стягнення з ТОВ «Нова Пошта» вартості наданих послуг задоволенню не підлягають, оскільки жодних доказів сплати позивачем вказаної суми надано не було, в накладній вказано про здійснення такої оплати при здійсненні вручення, яке не відбулось.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо безпідставного стягнення суми 7000 грн в порядку відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд виходить з того, що саме по собі неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, що призвело до втрати майна, належного позивачу, призвело до моральних страждань, призвело до певних незручностей у житті Позивача, зокрема до незапланованих витрат, нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачання свого особистого часу для відновлення порушеного права.

У зв`язку з відсутністю чітких критеріїв обчислення суми моральної шкоди та керуючись засадами розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що сума у 7000 грн, визначена судом першою інстанцією, є достатньо обґрунтованою. При цьому слід зазначити, що апеляційний суд не вбачає підстав і для збільшення розміру цієї компенсації, як на тому наполягає позивач. Тому колегія суддів вважає рішення в цій частині таким, що не суперечить вимогам чинного законодавства і підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Інших доводів апеляційні скарги сторін у справі не містять. Тому рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо компенсації витрат на правничу допомогу перегляду апеляційним судом не підлягає, так як порушень , які б давали право виходу за межі доводів апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи відсутність підстав як для задоволення апеляційної скарги позивача, так і для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, понесені сторонами судові витрати на стадії апеляційного перегляду справи компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»- залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук