ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/5039/20 Номер провадження 22-ц/814/2664/22Головуючий у 1-й інстанції Калмикова Л.К. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Дорош А.І.

Секретар: Клименко Я.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 липня 2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності та визнання права власності в цілому,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності та визнання права власності в цілому.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2001, виданого державним нотаріусом Дергачівської держаної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., за реєстровим №с 1-137, є власником 1/2 частина домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана 1/2 частина домоволодіння зареєстрована за позивачем в Дергачівському КПТІ « Інвенрос» 23 травня 2001 року в реєстрову книгу № 15 за реєстровим номером 3346.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2009 року (справа 2-62/09) визнано мирову угоду від 30 липня 2009 року, згідно якої розділено жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином: виділено ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 жилий будинок літ. «Б-1», веранду літ. «б», ганок літ. «б1», сарай літ. «В», огорожу n2, виділено ОСОБА_2 жилий будинок літ. «А-1», веранду літ. «а», ганок літ. «а1», погріб літ. «Г», сарай літ. «З», сарай літ. «И», сарай літ. «Л», туалет літ. «К», дітній душ літ. « М», огорожу n1.

Після вказаного судового рішення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили відчуження своєї 1/2 частки у праві спільної часткової власності.

Згідно договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 28.04.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Димовою С.С. за реєстровим номером 258, відповідачу ОСОБА_1 належить 1/2 частина спірного домоволодіння. В примітці даного договору зазначено, що після цього договору у власність Покупця ( ОСОБА_1 ) переходить частина домоволодіння: будинок літ. «Б-1» житловою площею 27,70 кв.м., веранда літ. «б», ганок літ. «б1» вбиральня літ. «Д» та частина огорожі, згідно мирової угоди та ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2009 року справа № 2-62/09 .

Згодом Дергачівським районним судом Харківської області розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою. В ході розгляду справи проведена судова земельно-технічна експертиза № 22668 від 16.04.2018 за результатами якої визначено порядок користування земельної ділянкою за адресою АДРЕСА_1 по фактичному користуванню співвласників будинковолодіння.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19.08.2019 визначено порядок користування земельною спірною ділянкою по варіанту I висновку судової земельно-технічної експертизи № 22668 від 16.04.2018.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 серпня 2019 року змінено в частині визначення порядку користування земельною ділянкою та визначено порядок користування земельною ділянкою, згідно варіанту 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 22668 від 16.04.2018, виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0642, а ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0643 га.

Межі земельних ділянок проходять наступним чином: т.А поділяє межу земельної ділянки по червоній лінії ( АДРЕСА_1 ) на відрізки розмірами 17,80м та 3,05м; - відрізок АБ проходить по існуючій межі користування, а саме від кута огорожі 4,52 м до кута житлового будинку літ. «А-1», далі по зовнішній стіні житлового будинку 10,01 від кута будинку до кута існуючої огорожі 9,36 м; відрізок БВ проходить по прямій лінії від лінії розміром 11,98м; т.Г розташована на відстані 2м від кута житлового будинку літ. «Б-1» і на відстані 7,36м до кута огорожі; відрізок ГД проходить по прямій розміром 24,66 на відстані 2м від житлового будинку літ «Б-1»; т.Д знаходиться на відстані 5,18м та 15,93 м від кута земельної ділянки домоволодіння.

Межі сервітутів (позначена на схемі штрихуванням) проходить таким чином: 1 сервітут (для обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» площею 0,0010 га від кута житлового будинку літ. «А-1» по прямій розміром 10,01м до протилежного кута житлового будинку літ. «А-1» на відстані 1м.

Постановою Верховно Суду від 14.09.2020 постанову Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року залишено без змін.

Згідно технічного паспорту від 22.12.2016 (інвентаризаційна справа 370, реєстровий № 15-3346) по АДРЕСА_1 розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1» загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1» з верандою літ. «б», ганком літ. «б1» загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Г», сарай літ. «З», сарай літ. «И», вбиральня літ. «К», сарай літ. «Л», душ літ. «М», огорожа № 1-4.

Позивач вказує, що між сторонами по справі склався порядок користування будівлями домоволодіння які є фактично їх власністю та склався порядок користування земельною ділянкою.

Підставою звернення позивача до суду стала необхідність розподілу домоволодіння в натурі. Позивач вважає, що для здійснення такого розподілу відсутні будь-які перепони, оскільки співвласники займають самостійні, повністю ізольовані одне від одного будівлі, з чітко визначеними на плані межами. Відсутня будь-яка потреба в переплануванні, переобладнанні. Мається повна можливість зручного та вільного користування будівлями та землею без незручностей іншій стороні після розподілу нерухомого майна в натурі.

Позивач просила суд припинити право спільної часткової власності та визнати право власності на жилий будинок літ. «А-1», веранду літ. «а», тамбуром літ. «а1», загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., надвірними будівлями: сарай літ. «З», сарай літ. «И», сарай літ. «Л», вбиральня літ. «К», літній душ літ. « М», огорожу n1 за позивачем вцілому.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01 липня 2021 року позов задоволено.

Припинено спільну часткову власність на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Розділено домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке знаходиться в спільній частковій власності.

Визнано за ОСОБА_2 в цілому право власності на жилий будинок літ.«А-1» з верандою літ.«а», тамбуром літ.«а1» загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., та надвірними будівлями: сараєм літ. «И», сараєм літ. «З», вбиральнею літ. «К», сараєм літ. «Л», душем літ. «М», огорожею N1, N2, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0642 га з присвоєнням юридичної адреси: АДРЕСА_1 .

Інші будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці площею 0,0643 га по АДРЕСА_1 залишено у власності ОСОБА_1 ..

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2021 року виправлено описку у резолютивній частині заочного рішення від 01 липня 2021 року, - абзац четвертий резолютивної частини викладено в наступній редакції:

«Визнати за ОСОБА_2 в цілому право власності на жилий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1» загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., та надвірними будівлями: погрібом літ. «Г», сараєм літ. «И», сараєм літ. «З», вбиральнею літ. «К», сараєм літ. «Л», душем літ. «М», воротами №1, огорожею №2,3,4, колонкою №5, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0642 га з присвоєнням юридичної адреси: АДРЕСА_1 .»

Рішення оскаржила відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що місцевим судом не вірно дана правова оцінка доказам, наданим позивачем та не повно досліджені обставини, що мають значення для справи.

Так, зокрема звертає увагу суду на те, що висновок щодо можливості розподілу присадибної ділянки в АДРЕСА_1 від 18.12.2019 наданий позивачем з порушенням строків, визначених ст. 83 ЦПК України. Вважає даний висновок недостовірним доказом.

Також вказує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року скасовано рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради № 114 від 13.04.2021 року «Про зміну адреси об`єкту нерухомого майна у зв`язку з упорядкуванням нумерації».

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони є співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Вказане будинковолодіння згідно технічного паспорту від 22.12.2016 (інвентаризаційна справа 370, реєстровий № 15-3346) складається з житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1» загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1» з верандою літ. «б», ганком літ. «б1» загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Г», сарай літ. «З», сарай літ. «И», вбиральня літ. «К», сарай літ. «Л», душ літ. «М», огорожа № 1-4.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2009 року (справа 2-62/09) визнано мирову угоду від 30 липня 2009 року, згідно якої розділено жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином: виділено ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 жилий будинок літ. «Б-1», веранду літ. «б», ганок літ. «б1», сарай літ. «В», огорожу n2, виділено ОСОБА_2 жилий будинок літ. «А-1», веранду літ. «а», ганок літ. «а1», погріб літ. «Г», сарай літ. «З», сарай літ. «И», сарай літ. «Л», туалет літ. «К», дітній душ літ. « М», огорожу n1.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року визначено порядок користування земельною ділянкою між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно варіанту 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 22668 від 16.04.2018, та виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0642, а ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0643 га.

Межі земельних ділянок проходять наступним чином: т.А поділяє межу земельної ділянки по червоній лінії ( АДРЕСА_1 ) на відрізки розмірами 17,80м та 3,05м; - відрізок АБ проходить по існуючій межі користування, а саме від кута огорожі 4,52 м до кута житлового будинку літ. «А-1», далі по зовнішній стіні житлового будинку 10,01 від кута будинку до кута існуючої огорожі 9,36 м; відрізок БВ проходить по прямій лінії від лінії розміром 11,98м; т.Г розташована на відстані 2м від кута житлового будинку літ. «Б-1» і на відстані 7,36м до кута огорожі; відрізок ГД проходить по прямій розміром 24,66 на відстані 2м від житлового будинку літ «Б-1»; т.Д знаходиться на відстані 5,18м та 15,93 м від кута земельної ділянки домоволодіння.

Межі сервітутів (позначена на схемі штрихуванням) проходить таким чином: 1 сервітут (для обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» площею 0,0010 га від кута житлового будинку літ. «А-1» по прямій розміром 10,01м до протилежного кута житлового будинку літ. «А-1» на відстані 1м.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належними та допустимим доказами довела можливість розподілу будудинковолодіння та виокремлення частини, якою вона користується в окрему одиницю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення фактичного порядку користування нерухомим майном співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 , визначення в натурі їх часток та визначення порядку користування земельною ділянкою у вказаному будинковолодінні було предметом дослідження у судових справах про виділ у натурі частини будинковолодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за результатами яких ухвалені відповідні судові рішення, якими виділено частки співвласників будинковолодіння та встановлено порядок користування присадибною ділянкою.

Отже, вказані обставини не підлягають доказуванню в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України у вказаній справі.

Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окрему, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, місцевий суд керувався головним доказом можливості розподілу спірного нерухомого майна в натурі висновком КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» щодо можливості розподілу присадибної ділянки в АДРЕСА_1 на дві самостійні ділянки від 18.12.2019 року, при цьому вказує про неналежність вказаного доказу, та безпідставне його прийняття судом.

Зазначені доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки з вказаного висновку КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» вбачається, що ним визначено можливість виділення у користування співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідних частин земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Зазначений висновок складений на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи від 16.04.2018 року та постанови Харківського апеляційного суду від 28.11.201 року, яким встановлено такий порядок користування.

Доказів недостовірності чи неналежності висновку КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» відповідачем не надано.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що предметом даного спору є поділ будинковолодіння, а не земельної ділянки, порядок користування якої уже встановлений судовим рішенням.

Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов обґрунтованого висновку, що можливості припинення права спільної часткової власності сторін та виділу їх часток у натурі.

Доводи апеляційної скарги щодо скасування рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради № 114 від 13.04.2021 року «Про зміну адреси об`єкту нерухомого майна у зв`язку з упорядкуванням нумерації», не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки обставини, встановлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду не входять до предмету доказування у даній справі, та не спростовують обставини, встановлені в ході розгляду даного спору.

Інші, наведені в апеляційній скарзі, доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 липня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

А.І. Дорош