Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2022 Справа №607/15694/21

01 квітня 2022 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Скали В.І.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Білецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м., житловою площею 54,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказав, що спірний житловий будинок належав його батькові ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого Великоглибочецькою сільською радою 24 лютого 1989 року та записаного в реєстру книгу за №1 за реєстровим №131. Оригіналу чи належної копії вказаного свідоцтва у нього немає. Крім цього, померлому також належала земельна ділянка кадастровий номер :02:001:2416, площею 0,2243 га, призначена для будівницвта та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі на належний йому житловий будинок за АДРЕСА_1 . Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після його смерті шляхом спільного проживання з ОСОБА_2 на момент смерті останнього. Дружина спадкодавця ОСОБА_3 та син спадкодавця ОСОБА_4 (його брат) подали до нотконтори заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на належний останньому спірний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

Попередньо представник позивача - адвокат Панченко А.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого зазначено « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15 лютого 1977 року.

З інформаційної довідки за №245 від 10 березня 2021 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вбачається, що станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Великоглубочецькою селищною радою 24 лютого 1989 року та записаного в реєстрову книгу за №1 за реєстровим №131.

Як слідує зі свідоцтва на забудову індивідуальної садиби від 30 березня 1979 року, виданого виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області, останнє видане на ім`я ОСОБА_2 щодо надання дозволу на забудову на присадибній земельній ділянці, яка знаходиться в с. Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області.

З відповіді Білецької сільської ради за №308 від 11 березня 2022 року та копії погосподарської книги за 1983-1984 роки вбачається, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарства - робітничий двір. Станом на 1983 та 1984 роки головою двору був ОСОБА_2 , членами сім`ї - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (лружина). Станом на 1990-1991 роки погосподарські книги не велися.

20 листопада 1982 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02 листопада 2004 року, виданим Виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №112.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на спірне будинковолодіння.

Як вбачається з довідки за №73 від 01 лютого 2021 року, виданої Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_9 - невістка, ОСОБА_10 - внук, ОСОБА_11 - внук.

01 березня 2021 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №70/2021 після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_3 від 04 грудня 2020 року про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

01 березня 2021 року до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_6 , посвідчена старостою села Великий Глибочок Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 04 грудня 2020 року, про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

25 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав державному нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №70/2021 встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 .

Крім цього, ОСОБА_1 частково оформив спадкові права після смерті ОСОБА_2 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 25 травня 2021 року за №1234/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що житловий будинок по АДРЕСА_1 згідно відповіді Білецької сільської ради за №308 від 11 березня 2022 року та копії погосподарської книги за 1983-1984 року відносився до суспільної групи господарств - робітничий двір, головою домогосподарства значився ОСОБА_2 , членами робітничого двору були: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Погосподарські книги станом на 1990-1991 роки у сільській раді не велися.

Доказів про те, що вказане будинковолодіння належало до типу колгоспний двір судом не встановлено.

Згідно свідоцтва на забудову індивідуальної садиби від 30 березня 1979 року, виданого виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області на підставі рішення за №103 від 29 березня 1979 року, ОСОБА_2 надано земельну ділянку на забудову індивідуального житлового будинку.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено 20 листопада 1982 року.

Відтак, суд вважає, що спірний житловий будинок був набутий ОСОБА_2 та останньому Великоглубочецькою селищною радою 24 лютого 1989 року було видано свідоцтво на право особистої власності на вказаний житловий будинок, що підтверджується інформаційною довідкою за №245 від 10 березня 2021 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації.

Доказів про те, що вказаний житловий будинок побудований у період подружнього життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом не встановлено. Про вказані обставини не зазначено ОСОБА_12 у заяві про відмову від спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належний йому спірний житловий будинок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено, що спадщину прийняв позивач, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, останній частково оформив спадкові права.

Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні.

Таким чином, ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_2 успадкував належне йому будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м., житловою площею 54,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м., житловою площею 54,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_13 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

Відповідач: Білецька сільська рада, вул. Молодіжна, 19, с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, .

Повне рішення складено 01 квітня 2022 року.

Головуюча І.М. Черніцька