ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2463/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Гусак О.С.,

з секретарем - Осадчуком С.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2.,

представника відповідача - Прохорова І.Р.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до товариства з обмеженою відповідальність «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідач), третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович (ПВ ВО м. Києва Ярошенко К.Ю., третя особа), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича від 1 квітня 2021 року, зареєстрований за № 6128, за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17 січня 2008 року, який укладений між акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 , оскільки вважає, що його вчинено з порушенням вимог законодавства, так як відсутні докази безспірності заборгованості. Крім того, посилається на те, що виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та після спливу трьох років з моменту виникнення права вимоги.

На підставі викладеного просить задовольнити позов та стягнути судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

8 жовтня 2021 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків.

11 жовтня 2021 року постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви та призначення справи до розгляду в порядку загального провадження в підготовчому засіданні на 18 листопада 2021 року. Одночасно залучено до участі у справі в якості третьої особи - ПВ ВО м. Києва Ярошенко К.Ю.

18 листопада 2021 року в підготовчому засіданні був присутній представник позивача. Відповідач та третя особа повідомлені належним чином до суду не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з епідеміологічною ситуацією в країні та зайнятості в інших судових засіданнях у різних областях. Представник позивача проти відкладення розгляду справи не заперечував. Розгляд справи відкладено на 13 січня 2022 року.

13 січня 2022 року представник відповідача та третя особа не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В судове засідання прибув представник позивача, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не заперечував. Судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 лютого 2022 року.

14 лютого 2022 року представник позивача позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, зазначив, що він є необґрунтованим та виконавчий напис було здійснено згідно чинного законодавства, просив відмовити у задоволені заявлених вимог в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, хоча про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 січня 2008 між ОСОБА_1 та акціонерним товариством інноваційний банк "УКРСИББАНК" укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Правонаступником первісного кредитора за вказаним кредитним договором після укладення ряду договорів про відступлення прав вимоги стало ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

1 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6128, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованості за кредитним договором № 0 у розмірі 2 086500 грн 00 коп.

На підставі вказаного виконавчого напису, 11 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенком Костянтином Юрійовичем було відкрито виконавче провадження № 65783611.

Сторона позивача вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений з порушенням вимог законодавства та з пропуском строку.

Згідно положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 18 цього Кодексу встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Аналогічні положення містяться також в главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Згідно з п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

У 2014 році дійсно до вказаного Переліку були внесені зміни, затверджені постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662, якими, зокрема, доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Разом з тим, в справі № 826/20084/14 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, зокрема, в частині, наведеній вище.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

За положеннями п. 10.2 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 1 квітня 2021 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором за договором № 0 від 17 січня 2008 року.

В матеріалах справи міститься надана стороною позивача копія зазначеного договору, з якої вбачається, що такий договір не є нотаріально посвідченим.

Таким чином, вбачається, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного на момент вчинення виконавчого напису законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, слід зазначити, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, досліджене судом вищої інстанції (постанова від 5 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц; від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15; від 18 лютого 2018 року по справі № 486/388/16-ц; від 6 червня 2019 року № 750/1627/18).

Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 вказано, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Тобто, підсумовуючи викладене, під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Відповідач, не подавши відзив на позов, не довів свого права стягувати заборгованість з позивача за укладеним з іншою фінансовою установою договором, та саму суму заборгованості.

Крім того, відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку при зверненні за вчиненням виконавчого напису, і твердження позивача в цій частині ним не спростовані

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. пояснень до суду не надав, відповідності своїх дій Закону України «Про нотаріат» та вище приведеному Порядку при вчиненні виконавчого напису також не довів.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких вимог до позивача про усунення порушень відповідач не пред`являв.

Крім того, з Кредитного договору вбачається, що строк повернення кредиту сторонами був обумовлений до 17 січня 2018 року.

Яким чином, та виходячи з чого відповідачем нарахована заборгованість, з матеріалів справи не вбачається і таких доказів відповідач суду не надав.

Крім того, виходячи зі строку дії кредитного договору, відповідач, не подавши відзив, не довів свого права на вчинення виконавчого напису після спливу 3 років після остаточного терміну, встановленого для погашення кредиту, та самої суми заборгованості.

Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому товариством приватному нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має саме товариство, як стягувач, при зверненні до нотаріуса.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, тверджень позивача, не спростованих відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 грн., сплачений останнім при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 1 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 6128, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість у розмірі 75 000 доларів США (що, на день вчинення виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 27,82, становила 2 086500 грн) та суму плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису у розмірі 10000 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус «В», поверх 4, каб. 402, ідентифікаційний код 37825968).

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович (м. Київ, просп. Соборності, буд. 15/17, каб. 223).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Гусак О.С.