Справа № 136/1980/21
Провадження № 22-ц/801/538/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2022 рокуСправа № 136/1980/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Універсал Банк» до

ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства «Уні-версал Банк» Мєшніка Костянтина Ігоровича на рішення Липовецького район-ного суду Вінницької області від 15 грудня 2021 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Липовець Вінницької області за головування судді Кривенка Д. Т.,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2021 року Акціонерне товариство ( далі - АТ ) «Універсал Банк» звернулося у Липовецький районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 27393,24 гривень. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. У жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого клієнтам ( фізичним особам ) відкри-ваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках mo-nobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без від-ділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, який виїжджає за зазначеною клієнтом адресою. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга з переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попе-редньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізич-ної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

24 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг. У цей же день 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анке-ти-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчис-лення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвер-див, що ознайомився і отримав у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний раху-нок, спеціальним платіжним засобом якого є конкретна платіжна картка.

Посилаючись на вимоги чинного законодавства, а саме на норми статей 509, 526, 527, 530, 629, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, Закон України «Про спо-живче кредитування», позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням відпові-дачем взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 04 серпня 2021 року у нього утворилася заборгованість в сумі 27393,24 гривні, що складає загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту ), 0,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією. За таких обставин АТ «Універсал Банк» просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість у вказаному розмірі за договором від 24 квітня 2019 року про надання банківських послуг «Monobank» та судові витрати у справі.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 15 грудня 2021 року у задоволенні позову банку відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К. І. оскаржує його в апеляційному по-рядку, просить судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задово-лення позову у повному обсязі. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає рі-шення суду першої інстанції незаконним, ухваленим за невідповідності обста-винам справи, неправильного застосування норм матеріального права, пору-шення норм процесуального права. Представник позивача зазначає, що між сто-ронами у визначеній законом формі були погоджені усі істотні умови договору. Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 розумів, був ознайомлений та погодив-ся з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Пас-портом споживчого кредиту, отримавши примірники цих документів у мобіль-ному додатку. Крім того, укладення між банком і відповідачем договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію».

Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить де-тальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржник-ом, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту ), дати нарахування складових загальної за-боргованості за кредитом. Посилаючись, зокрема, на Закони України «Про спо-живче кредитування», «Про електронну комерцію», окремі висновки Верховно-го Суду в ухвалених рішеннях у конкретно зазначених справах, АТ «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка К. І. просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задово-лення позову у повному обсязі.

Наданим законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 14 бе-резня 2022 року правом подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористався, його відзив суду не надходив, хоча копію ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження з пропозицією подати відзив на скаргу він отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, додане до матеріалів справи. Цією ж ухвалою пози-вачу, на задоволення заявленого ним клопотання, поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши у відповідності до частини першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній матеріалами, дослідивши зазначені матеріали справи, проаналізувавши в сукуп-ності наявні в ній доводи та докази сторін, перевіривши законність, обґрунтова-ність оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга представника АТ «Універсал Банк» Мєшніка К. І. підлягає задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриман-ням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підста-ві повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на під-ставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були до-сліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 15 грудня 2021 року не відповідає цим вимогам, воно є помилковим, необ'-єктивним, формальним, таким, що суперечить фактичним обставинам справи, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позо-ву.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визна-чає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених зако-ном випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 368 Глави 1 Розділу V ЦПК України визначено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встанов-леними для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими указаною главою.

Частинами четвертою, шостою статті 19 цього Кодексу передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малознач-них справ, якими є справи з ціною позову, що не перевищує ста розмірів про-житкового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, ви-знані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за прави-лами загального позовного провадження, та справи, ціна позову у яких переви-щує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових вит-рат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства ( материнства ); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для праце-здатних осіб.

Частиною першою статті 369 цього ЦПК України передбачено, що апеляц-ійні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів про-житкового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають роз-гляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апе-ляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З огляду на ціну та пред-мет позову у цій цивільній справі, її складність, значення для сторін і суспіль-ства, дана справа є незначної складності, ціна позову у якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому вона не належить до виключень з категорій, передбачених пунктом другим частини шостої статті 19 ЦПК України. Дана справа в силу вимог закону є малозначною, тому розглядається апеляційним судом без повідомлення ( виклику ) її учасників, ураховуючи, разом з тим, належне повідомлення їх про апеляційне проваджен-ня у справі, про що до матеріалів справи додані відповідні докази.

Судом встановлено, що 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим у за-значений день підписав анкету-заяву до договору про надання банківських по-слуг та підтвердив свою згоду на те, що ця анкета-заява разом Умовами, Тари-фами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого креди-ту складають договір про надання банківських послуг, умови якого він зобов`я-зується виконувати. Відповідач в анкеті-заяві засвідчив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищевказаних документів, які скла-дають договір, також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накла-дення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвід-чення його дій згідно з договором. Відповідач визнав, що електронний цифро-вий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівно-значні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперо-вих носіях. ОСОБА_1 підтвердив, що усі наступні правочини ( у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень ) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно наданого банком розрахунку розмір заборгованості до стягнення з ОСОБА_1 станом на 04 серпня 2021 року становить 27393,24 гривні, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту ).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Універсал Банк», звертаючись до суду з даним позовом про стягнення кредитних коштів, обґрунтовуючи свої вимоги, не додав до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження зарахування коштів на рахунок позичальника чи надання кредитної картки з ПІН кодом для верифікації у платіжній системі. У поданій анкеті-заяві від 02 травня 2018 року (? так зазначено в оскаржува-ному рішенні ) відсутні посилання на встановлений кредитний ліміт та умови кредитування. Виникнення заборгованості у ОСОБА_1 , її розмір не підтвер-джуються жодними первинними документами, а наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами до-говірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладення кредитного договору на вказаних у позовній заяві умовах. Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять підтверджень розуміння від-повідачем, ознайомлення і погодження його під час підписання анкети-заяви з представленими позивачем витягами з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank. У цьому випадку до правовідносин між сторонами у справі, за висновком суду, неможливо засто-сувати правила частини першої статті 634 ЦК України, зміст якої визначає по-няття договору приєднання, оскільки Умови обслуговування фізичних осіб, розміщені на офіційному сайті позивача ( https://www.monobank.ua/terms ), не-одноразово змінювалися самим банком у період з часу виникнення спірних пра-вовідносин до моменту звернення його до суду із вказаним позовом. За викла-дених висновків суд зазначив про відсутність підстав вважати, що у відповідача виникли будь-які зобов`язання перед позивачем у зв`язку з подачею такої заяви-анкети.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони є помилковими, зробленими за неправиль-ного застосування норм матеріального права, які регулюють спірні правовідно-сини, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем відповідно до чинного законодавства договору.

Виниклі та наявні правовідносини між сторонами у справі урегульовані статтями 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

З матеріалів цієї цивільної справи безспірно слідує, що 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим у цей же день 24 квітня 2019 року підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вар-тості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав при-мірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають Договір, та зобов`язався виконувати його умови ( пункт 2 ). Крім того ОСОБА_1 в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручно-го підпису або його аналоги ( у тому числі його електронний/електронний циф-ровий підпис ) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде викорис-товуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному до-датку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також відповідач ви-знав, що його електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису, його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтвердив, що всі наступні правочини ( у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень ) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису ( пункт 6 ). Усе листування щодо цього договору відповідно до його умов ( пункт 11 ) відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистан-ційні канали. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пра-вочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сто-рін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповід-них частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елемен-ти яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з цією статтею ЦК України, ураховуючи підпункт 2.2 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та ОСОБА_1 , є змі-шаним договором, у якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 ( провадження №14-308цс18 ) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто та-ким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюва-тися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають вико-нанню.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електрон-ної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Гос-подарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Елек-тронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у пись-мовій формі. Цією статтею зазначеного Закону встановлено, що якщо відповід-но до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповід-но до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови викорис-тання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим іден-тифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення під-пису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис при-значений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Як убачається з матеріалів справи цієї справи та не заперечується відпові-дачем, згідно його анкети-заяви від 24 квітня 2019 року для нього згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення елек-тронного цифрового підпису у мобільному додатку ( електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту ), з метою засвідчення його дій згідно з договором про надання банківських послуг.

У свою чергу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Уні-версал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сай-ті фінансової установи та у розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією ( офертою ) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі Умови і правила надання банківських послуг отрима-ні відповідачем у мобільному додатку, що скріплено його підписом, знову ж таки, в анкеті-заяві від 24 квітня 2019 року; вони разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту скла-дають дійсний правочин між сторонами у справі. Іншого ОСОБА_1 не до-ведено, викладене ним не спростовано, судом не встановлено.

Крім того з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, убачається підписання їх сто-ронами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що за-коном не забороняється, навпаки, передбачено, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт ОСОБА_1 запропонованих йому умов кредитування.

Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов дого-вору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених догово-ром, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кре-дитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до підпунктів 4.3, 4.8.1 пункту п`ятого розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківсь-ких послуг щодо карткових продуктів сторонами у справі погоджено, що здійс-нені з використанням коду доступу до додатку операції визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбаче-них законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток, інші канали обслуговування в Інтернет для отримання ін-формації та здійснення операцій. Для надання послуг банк видає клієнту картку ( платіжну картку ).

Підписанням 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 анкети-заяви, він як клі-єнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою, активується вона банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при її активації встановлюється ПІН-код ( підпункти 3.1, 3.4, 3.5 пункту третього Розділу ІІ Умов ), який є аналогом власноручного підпису клієнта.

Відповідно до підпункту 5.11 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов клієнт зо-бов`язаний сплачувати банку щомісячний мінімальний платіж у розмірі та у термін, що зазначені у мобільному додатку. При несплаті щомісячного міні-мального платежу клієнт повинен сплатити штраф згідно з Тарифами. Банк роз-глядає будь-який надісланий клієнтом платіж як визнання клієнтом даного штрафу у розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначе-ного Тарифами.

Згідно з Тарифами банку пільговий період за карткою monobank встанов-люється до 62 днів ( діє з моменту виникнення заборгованості до кінця кален-дарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення у повному обсязі ); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитни-ми коштами - 5% від заборгованості ( не менше 100,00 гривень, але не більше залишку заборгованості ); базова відсоткова ставка у 3,2% на місяць нарахову-ється на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгова-ності у повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнен-ня заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,4% на місяць нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості. Також передбачений розмір комісії.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки у подвійному від зазначених у Тарифах розмірі, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах ( підпункти 5.15-5.19 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов ).

Відповідно до підпункту 5.16 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов у разі пору-шення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів уся за-боргованість за кредитом вважається простроченою ( істотне порушення клієн-том зобов`язань ). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. За підпунктом 5.17 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов у випадку настання істотного порушення зобов`язань клієнтом банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. У разі якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язко-вого платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов'-язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів з моменту порушення терміну сплати щомісячного міні-мального платежу, зазначена у повідомленні вимога банку втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування ( у тому числі щодо сплати щомі-сячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом ) понов-люються. Банк на власний розсуд має право збільшити зазначений в абзаці першому цього пункту строк, але не більше ніж до 210 календарних днів з мо-менту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу ( під-пункт 5.18 Розділу ІІ Умов ). Якщо істотне порушення зобов`язань клієнтом не буде усунуто протягом зазначеного у підпункті 5.18 строку, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом з урахуванням відсотків та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф в розмірі 100,00 гривень та пеня у розмірі 6,4% на місяць за кожен день прострочення виконання ( підпункт 5.19 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов ). Відповідно до підпункту 5.23 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного платежу, банк має право самостійно збільшити кредит-ний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами.

Станом на 02 березня 2021 року прострочене зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати мінімального щомісячного платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі підпункту 5.16 пункту 5 Розділу ІІ Умов відбулося істотне порушення ним як клієнтом своїх зобов`язань. Уся заборгованість за кредитом стала простроченою та відповідно до підпунктів 5.18, 5.19 кредит 29 травня 2021 року став у формі «на вимогу».

Згідно зі статтями 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має вико-нуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодек-су; якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторо-нами.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором «Мonobank» від 24 квітня 2019 року станом на 04 серпня 2021 року становить 27393,24 гривні - загальний залишок заборго-ваності за наданим кредитом ( тілом кредиту ). Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів.

Згідно частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрун-туватися на припущеннях. Обґрунтування наявності певних обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року прин-ципу справедливості розгляду справи судом.

Обґрунтовуючи розмір заборгованості, який банк просить стягнути на свою користь з відповідача, позивач до позовної заяви надав анкету-заяву від 24 квітня 2019 року, розрахунок заборгованості за договором, в обґрунтування розміру проведених нарахувань - витяги з Умов обслуговування рахунків фі-зичної особи, Тарифів за карткою Monobank, копію Паспорту споживчого кре-диту, а також виписку по рахунку ОСОБА_1 . Слід звернути увагу, що дока-зами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні доку-менти, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерсь-кий облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підста-вою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних доку-ментів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Випискою про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 24 квітня 2019 року до 04 серпня 2021 року, яка долучена АТ «Універсал Банк» до апеляційної скарги та прийнята апеляційним судом до уваги в цій справі як доказ з урахуванням норм частини третьою статті 367 ЦПК України і тієї вирішальної обставини, що дана справа розглядається в порядку, визначе-ному статтею 369 ЦПК України, на виконання вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законнос-ті, обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі, підтверджу-ється, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, здійснював витрати для сплати послуг, зняття готівки та перерахування коштів на інші рахунки. Доказів на спростування вказаної виписки та розрахунку заборгованості ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Деталізована виписка по картковому рахунку відповідача від 24 січня 2022 року про рух коштів по картці НОМЕР_2 , що додана позивачем до апеляційної скарги та міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами, оскільки згідно з нормами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і до-датково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеля-ційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники спра-ви посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Аналогічного пра-вового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц.

Розрахунок заборгованості станом на 04 серпня 2021 року за договором від 24 квітня 2019 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , як і зазначена вище виписка про рух коштів по картці відповідача від 24 січня 2022 року, представлені суду позивачем, є належними та допустимими доказа-ми, що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02 липня 2020 року у справі № 753/16745/15-ц ( провадження № 61-40036св18 ), від 08 липня 2020 року у справі № 464/4985/15-ц ( прова-дження № 61-43538св18 ) від 14 липня 2020 року у справі № 367/4970/13-ц ( провадження № 61-19992св18 ), Постановою Вищого Господарського суду України від 13 листопада 2014 року у справі № 908/4154/13 стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання останнім таких коштів, нарахування банком відсотків, комісії, пені, а також часткове погашен-ня позичальником заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до підпункту 5.23. пункту другого розділу другого Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшувати кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.4, 5.5, 5.6 Положення про організацію опера-ційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254, інформація, що міститься в первинних докумен-тах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регіс-три синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа ( паперового або електронного ). Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вмі-щують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особо-вих рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей про-грамного забезпечення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтверджен-ням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про ор-ганізацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснен-ня операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Прав-ління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Окремо убачається доцільним підкреслити, що у паспорті споживчого кре-диту «Картка monobank», погодженому споживачем ОСОБА_1 простав-ленням підпису шляхом накладення у вигляді електронного цифрового підпису, визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Зо-крема, визначені тип кредиту ( поновлювальна кредитна лінія ( ліміт ) з піль-говим періодом використання ), мета отримання кредиту (на споживчі потреби), процентна ставка та відсотки річних ( пільгова процентна ставка 0,00001%, базова процентна ставка 3,2% в місяць ( 38,4% річних )), реальна річна про-центна ставка, відсотків річних 46,7% ). У порядку повернення кредиту визна-чені кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, згідно з якими ОСОБА_1 повинен вносити платежі щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від заборгованості ( не менше 100,00 гри-вень, але не більше залишку заборгованості ), конкретно зазначені пені, штрафи, інші платежі.

Серед інших важливих правових аспектів у паспорті споживчого кредиту міститься зауваження, що зазначена інформація зберігає чинність та є актуаль-ною до 01 січня 2019 року. Ураховуючи, що договір про надання банківських послуг укладений між сторонами у справі 24 квітня 2019 року, тобто після 01 січня 2019 року, належить зробити висновок, що умови правочину від 24 квітня 2019 року визначаються відповідно до досягнутих між кредитодавцем та від-повідачем домовленостей, викладених у підписаних ними складових договору, зокрема, з урахуванням поінформованості ОСОБА_1 , його згоди з умовами договору, визначеної безпосередньо у підписаній ним 24 квітня 2019 року анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг.

Неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеним ним договором призвело до порушення прав кредитора ( банку ) - позивача, тому порушене право підлягає безумовному поновленню ( захисту ) судом шляхом безумовного стягнення з боржника на задоволення позовних та апеляційних вимог банку заборгованості за чинним правочином в частині повернення 27393,24 гривень тіла кредиту.

Колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги у такими, що заслуго-вують на увагу, є обгрунтованими, достатніми для її задоволення. Судом пер-шої інстанції дійсно не дотримано порядку, встановленого для вирішення спо-ру, що має місце, допущено неповноту судового розгляду, порушення норм ма-теріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими дока-зами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції дослі-джує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апе-ляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї.

Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати су-дове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рі-шення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення пов-ністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або змі-ни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесу-ального права або неправильне застосування норм матеріального права. Непра-вильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Нормами статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір поклада-ється на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Беручи до уваги задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк», на його користь з відповідача належить стягнути понесені судові витрати у справі зі сплати на користь держави судового збору як за подання позову, так і за подання апеляційної скарги.

Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства «Уні-версал Банк» Мєшніка Костянтина Ігоровича задовольнити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 15 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» ( , 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 ) заборгованість за кредитним договором від 24 квітня 2019 року у розмірі 27393,24 гривні ( двадцять сім тисяч триста дев'-яносто три гривні двадцять чотири коп. ), що становлять загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( за тілом кредиту ), а також 2270,00 гри-вень ( дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп. ) у відшкодування сплаченого судового збору при зверненні в суд першої інстанції, 3405,00 гривень ( три тисячі чотириста п`ять гривень 00 коп. ) у відшкодування судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський