Справа № 177/774/22
Провадження № 6/177/17/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2022 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник 28.07.2022 звернувся до суду з указаною заявою та просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 № 177/3570/14-ц.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 указував, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2004 № 2-2436-2004 за позовом ОСОБА_3 , із нього стягнуто аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку) на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 його обмежено в праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов`язань за вище вказаним рішенням суду.

У подальшому, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.10.2018 зменшено розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частину від усіх видів доходу (заробітку).

Заявник зазначає, що у період часу з 2017-2022 р.р., він самостійно перераховував аліменти на рахунок неповнолітньої ОСОБА_5 , відкритий ним у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Стягувач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, у зв`язку з чим, державним виконавцем Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Озімок Т.А., 28.06.2022 закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2004 № 2-2436-2004 та припинено чинність арешту майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення, у зв`язку з чим, заявник вважає, що підстави для подальшого обмеження його у праві виїзду за межі України, відсутні.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні просив заяву задовольнити з підстав наведених у ній та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будучи присутньою в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_1 . Вказувала, що останній має значну заборгованість зі сплати аліментів, тому правові підставі для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні до фактичного погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Державний виконавець Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Озімок Т.А. правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та витребувану судом інформацію.

Розглянувши заяву, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначено: батько ОСОБА_1 та матір ОСОБА_3 (а.с.7).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2004 у справі № 2-2436-2004, яке набрало законної сили 08.11.2004, встановлено батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) (а.с.9,10).

У подальшому, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.10.2018 у справі № 212/3669/18, зменшено розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , на 1/6 частину від усіх видів доходу (заробітку) (а.с.13-14).

У той же час, ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 (справа № 177/3570/14-ц), яка набрала законної сили 19.12.2014, ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобов`язань згідно з рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2004 № 2-2436-2004 (а.с.11-12).

Постановою державного виконавця Криворізького ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Озімок Т.А. від 28.06.2022 виконавче провадження № 39037652 закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_3 , про що суду надано копію свідоцтва про смерть від 09.11.2021 (а.с.21).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, врегульовані Розділом VІ ЦПК України.

У силу ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею ст. 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати Україну, за винятком обмежень, встановлених законом.

Винятки з зазначеного права, гарантованого законом, передбачені ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відповідно якої громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як випливає зі змісту наведеної ст. 441 ЦПК України, є заходом забезпечення виконання судового рішення.

З аналізу наведеної норми процесуального законодавства випливає, що для застосування такого суворого заходу забезпечення виконавчого провадження необхідна наявність сукупності таких передумов, як: наявність невиконаного зобов`язання і обґрунтовані підстави вважати, що боржник ухилятиметься від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань шляхом виїзду за межі держави; застосування ж такого заходу не повинно бути свавільним.

Відповідно до ч. 5 8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Тобто, звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, боржник повинен довести факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу.

З поданої заяви обставинами, які змінилися з дати постановлення ухвали від 04.12.2014 є те, що ОСОБА_1 відкрив рахунок на ім`я ОСОБА_2 , на який, упродовж 2017-2022 років, перераховував кошти на погашення аліментів. Відкриття такого рахунку та отримання коштів ОСОБА_2 не заперечувалося.

У той же час, суду не надано доказів, що вказані кошти перераховувалися на погашення аліментів, що також спростовується наданим державним виконавцем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Посилання заявника на те, що ним частково погашено заборгованість зі сплати аліментів, суд оцінює критично, оскільки вбачається, що станом на момент повноліття дитини, борг становить 90184,85 грн, а отже, зазначене виконання рішення суду впродовж тривалого часу є формальним, та не містить ознаки реального.

Наявність заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувалося.

При цьому, належних та допустимих доказів неможливості виконання боржником рішення суду, не надано.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих дієвих заходів для погашення наявної заборгованості.

Суд зазначає, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З огляду на вказане, суд вважає, що останній зловживає своїми правами в рамках здійснення виконавчого провадження, а саме створює ілюзію виконання ним своїх зобов`язань, при цьому реального виконання рішення суду не відбувається.

Суду не надано доказів, що за час, який минув з дня постановлення ухвали про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, останнім здійснені належні дії для виконання рішення суду та змінились обставини, за існування яких покладено на боржника зазначене обмеження.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду». При цьому, неодноразово зазначалося, що на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Виконання будь-якого рішення суду є складовою права на справедливий суд та обов`язковою стадією процесу правосуддя, що визначено ст. 6 Конвенції.

Отже, суд вважає, що обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету, діє з метою захисту прав ОСОБА_2 , сприятиме виконанню рішення суду та запобігатиме ухиленню заявника від виконання законних вимог державного виконавця.

З огляду на викладене, з урахуванням не сплати аліментів та наявності заборгованості, а отже, не виконання ОСОБА_1 зобов`язань згідно з рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2004, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви останнього про скасування тимчасового обмеження у прав виїзду за межі України

Відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 258-261, 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_5 , про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: