Провадження № 2/761/5131/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

за участі

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення в натурі безпідставно набутого майна, -

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно набуте майно в натурі, а саме: 2 500,00 Євро, свідоцтво про народження доньки, свідоцтво про закінчення середньої школи доньки, свідоцтво про закінчення музичної школи доньки, свідоцтво про закінчення інституту НАУ, картка Киянина на ім`я позивача ОСОБА_1 , фотоальбоми доньки: дитячі, шкільні, студентські, ікони Миколая Чудотворця привезена із Турції, книги, золоті сережки, золотий ланцюжок, сережки Сваровські, біжутерія, золотий хрестик, косметичні набори, парфуми, меблі кімнатні, кухонні приладдя, постільна білизна, привезені із-за кордону теплі куртки, фірмові блейзери, нижня білизна, шкіряні рукавиці, лодочний двигун. А у разі неможливості повернути безпідставно набуте майно, відшкодувати його вартість у розмірі 95 500,00 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька позивачки - ОСОБА_6 , яка на момент смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Разом з тим, позивач вказує, що після смерті ОСОБА_6 відповідач почав уникати зустрічей з рідними померлої, не віддавав жодних її особистих речей, а кошти на лікування доньки та певне майно, яка залишилося після померлої, - зникли безслідно.

За вказаних обставин, а також вважаючи, що зниклі кошти та майно було привласнені відповідачем, позивач звернулася до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнала та просила відмовити в його задоволенні на тій підставі, що вказані речі відповідач не має, крім того, речі не мають індивідуальних ознак.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , яка на момент смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ОСОБА_1 , в обґрунтування заявлених позовних вимог, вказує, що після смерті доньки відповідач привласнив та безпідставно не повертає 2 500,00 Євро, свідоцтво про народження доньки, свідоцтво про закінчення середньої школи доньки, свідоцтво про закінчення музичної школи доньки, свідоцтво про закінчення інституту НАУ, картка Киянина на ім`я позивача ОСОБА_1 , фотоальбоми доньки: дитячі, шкільні, студентські, ікони Миколая Чудотворця привезена із Турції, книги, золоті сережки, золотий ланцюжок, сережки Сваровські, біжутерія, золотий хрестик, косметичні набори, парфуми, меблі кімнатні, кухонні приладдя, постільна білизна, привезені із-за кордону теплі куртки, фірмові блейзери, нижня білизна, шкіряні рукавиці, лодочний двигун.

Так, положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Однак, всупереч вищенаведених положень законодавства, позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами існування вказаного позивачем майна та перебування його у відповідача.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову, зокрема щодо перебування у володінні відповідача зазначених позивачем речей, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення в натурі безпідставно набутого майна- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2022 року

Суддя: Н.Г. Притула