Справа № 191/2602/20
Провадження № 2/172/137/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г.

за участю секретаря судового засідання Лук`яненко О.В.

позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів як відшкодування завданої моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

На підставі розпорядження голови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява для розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що з 25.10.2010 року вони почали дізнаватися про масштаби вчиненого у їхньому будинку і всій садибі погрому та неймовірно жахливого сміттєзвалища. Наслідком зловмисних дій відповідачів є також дуже великі борги за комунальні послуги. Загальний розмір матеріальної шкоди склав 27939,35 грн. У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідачів на користь позивачки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1764,28 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено. У червні 2019 року вони звернулися до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року, а саме: наявності в провадження Синельниківського ВП кримінального провадження № 0000853 від 05.06.2019 року за фактом завідомої підробки ОСОБА_6 довідки щодо відсутністі в Синельниківському МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавчого провадження щодо виселення відповідачів.

Постановою Верховного Суду від 28.07.2020 року касаційну скаргу позивачів залишено без розгляду, однак у постанові суду чітко зазначено, що «обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і підставою для пред`явлення нової вимоги».

Розмір моральної шкоди, яку завдали їм відповідачі вони оцінюють в 10000,00 грн. Підставою для цього позову є, серед іншого, попередні судові рішення у цивільній справі № 191/2781/15.

Просять суд стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на їх користь грошові кошти в сумі 10000,00 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди.

Ухвалою судді від 10.06.2022 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що вони з дружиною ОСОБА_2 звернулися до суду оскільки відповідачами були порушені умови договору оренди житла, яке знаходиться у власності його дружини і яке їй подарував ОСОБА_7 . Договір оренди з відповідачем-1 був укладений ОСОБА_7 , колишнім власником будинку, який помер. Договір оренди закінчився в кінці 2009 року, але ОСОБА_7 не виселив відповідачів з будинку. Моральна шкода, яку відповідачі завдали позивачам полягає в тому, що відповідачі спричинили їм матеріальну шкоду знищили будинок по АДРЕСА_1 , який вони орендували, допустили заборгованість, ОСОБА_3 вдарив його дружину ОСОБА_2 , погрожував. У нього та дружини гіпертонічні кризи, щоразу при зустрічі ОСОБА_3 їх ображав, пліткував про них. Також ображав їх і в суді апеляційної інстанції.

Представник відповідача-1 ОСОБА_8 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача ОСОБА_3 , проти позову заперечує в повному обсязі. Представник у відзиві зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вже були предметом розгляду справи № 191/2781/15-ц і є рішення, яке набрало законної сили і яким позивачам відмовлено у задоволенні позовних вимог, зокрема, про стягнення коштів як відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження належного позивачам майна. Зазначення у даному позові іншої суми шкоди не змінює предмету позову.

Позивачка ОСОБА_2 , відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , тртея особа ОСОБА_1 про стягнення коштів як відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з відповідачів на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 1764,28 грн. та моральної шкоди в сумі 10000,00 грн.

За результатами перегляду Апеляційним судом Дніпропетровської області рішення суду від 28.03.2016 року, суд апеляційної інстанції 12.07.2016 року ухвалив нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , тртея особа ОСОБА_1 про стягнення коштів як відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди на підставі того, що між позивачем та відповідачами будь-яких договірних відносин не існувало, в матеріалах справи відсутні належні докази встановлення неправомірних чи зловмисних винних дій відповідачів відносно позивача, а також матеріали справи не містять доказів наявності вини саме відповідачів у заподіянні моральної шкоди позивачу.

Зазначеними рішеннями судів встановлені обставини, що не потребують доказування відповідно до ст. 82 ЦПК України.

Так, судами встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування з 01.12.2009 року є власником Ѕ житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . З 01.09.2008 по вересень 2010 року у вказаному будинку проживала сім`я ОСОБА_3 . Заочним судовим рішенням від 27.09.2010 року були усунені порушення права власності в користуванні ОСОБА_2 Ѕ частиною житлового будинку шляхом виселення з нього відповідачів без надання іншого жилого приміщення. Крім того, між колишнім власником зазначеного будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди житла, яким визначено порядок сплати орендної плати та інших платежів. При цьому, усі платежі орендодавцем отримано від орендаря 30.09.2009 року, про що ОСОБА_7 здійснено власноруч запис на договорі. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтями 16, 23, 1167 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У судовому засіданні позивач не довів того, що він та його дружина понесли моральні чи дущевні страждання внаслідок дій відповідачів такого ступеню, який би тягнув за собою відшкодування у розумінні чинного законодавства. До суду не надано інформації про те в якому стані житло було в мсомент передачі відповідачам, у відшкодуванні матеріальної шкоди судом відмовлено під час попереднього розгляду справи, тобто не встанволено факту заподіяння матеріальної шкоди. Крім того, суд зважає на те, що позивачі весь час жили у іншому будинку, який жодним чином не був пошкоджений відповідачами, тобто мали інше придатне для проживання житло і не були вимушені жити у незадовільних умовах. Посилання позивача як на доказ передачі орендарям житла у гарному стані на п. 1.1.9 договору оренди будинку від 06.03.2009 року про відсутність на момент передання об`єкта в оренду недоліків, що можуть перешкоджати його ефективному використанню не може бути достатнім доказом оскільки є оціночним поняттям та оцінювалось сторонами під час укладення договору.

Таким чином, оскільки позивачами не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідачів коштів як відшкодування завданої моральної шкоди, то суд не вбачає підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів як відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11.08.2022 року.

Суддя І.Г. Битяк