У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

заявника- ОСОБА_1

боржника- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції/ м. Київ / Петрухно С.О., заінтересована особа: ОСОБА_2 , суд

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року заявник звернулася до суду із скаргою і просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петрухна С.О.;

- визнати неправомірною та скасувати довідку - розрахунок заборгованості від 20 липня 2020 року, видану державним виконавцем Петрухно С.О.;

- зобов`язати державного виконавця терміново видати довідку-розрахунок заборгованості по аліментах;

- визнати неправомірною та скасувати постанову деравного виконавця про скасування заходів примусового виконання від 24 липня 2020 року;

- зобов`язати державного виконавця терміново поновити інформацію в Єдиному реєстрі боржників;

- довести до бухгалтерів двох установ розмір несплаченого боргу;

-зобов`язати державного виконавця здійснити нарахування несплачених аліментів з доходів, отриманих в АТ КБ »Приватбанк» з 2012 року до 2015 року відповідно до даних, наданих банком від 06 лютого 2018 року;

- зобов`язати державного виконавця витребувати інформацію з банківських та інших установ про отримані доходи боржником з 2007 року по даний час;

- зобов`язати державного виконавця витребувати з боржника та надати інформацію про доходи з 2007 року по 2016 рік та 2020 рік.

В березні 2021 року заявник уточнила подану скаргу та просить суд визначити розмір заборгованості боржника по аліментах з доходів від отриманих боржником дивідендів за банківськими вкладами з 2007 року та до ухвалення рішення судом.

Посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2009 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі 40%, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 08 листопада 2007 року.

З 23 вересня 2017 року після досягнення повноліття старшою донькою розмір аліментів становив 20% від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відовідного віку, на утримання сина.

Постановою Київського апеляційного суду розмір аліментів на утримання сина з 14 лютого 2018 року збільшено до ј частини від усіх видів заробітку/доходу/ боржника.

На виконання рішення суду державним виконавцем боржнику була нарахована заборгованість станом на 30 листопада 2019 року: за основним місцем роботи - 31563,59 гр., за сумісництвом - 4 477, 75 гр.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07 лютого 2020 року заборгованість за місцем роботи за сумісництвом станом на 31 грудня 2019 року становила 4 436, 59 гр.

Після часткової сплати заборгованості розмір заборгованості за місцем роботи за сумісництвом станом на 01 липня 2020 року становив 3 179, 41 гр.

06 липня 2020 року вона звернулася з заявою до Печерського районного відділу державної виконавчої служби про надання довідки-розрахунку заборгованості в ВП № 5200967.

31 липня 2020 року в автоматизованій системі виконавчих проваджень з`явилася довідка-розрахунок заборгованості від 20 липня 2020 року, виконана державним виконавцем Петрухно С.О., яку вважає формальною відпискою з грубими помилками, оскільки загальна сума боргу не є сумою вказаних в розрахунку сум

Так, у довідці не вказано несплачену заборгованість за 2008 рік, невірно вказано суму заборгованості за 2018 рік, а зазначені в ній суми заборгованості за основним місцем роботи та за сумісництвом є незрозумілими.

Сума заборгованості за 2018 рік в довідці відрізняється від суми в довідці, складеній іншим державним виконавцем, в якій вказана сума становила 107, 09 гр., а в довідці державного виконавця Петрухно С.О.- 122, 15 гр.

Боржником також не сплачено заборгованість по нарахованих відсотках у 2008 році в розмірі 1224, 00 гр.,

Крім того, протягом 2012-2015 роках боржник отримав 8 099, 65 гр. та 6,37 доларів США процентів за депозитними вкладами в АТ КБ`Приватбанк», з яких мало бути сплачено відповідно 3 239. 86 гр. та 2, 55 доларів США аліментів, однак сплачені боржником не були.

З цих сум отриманих доходів державний виконавець не нарахував аліменти до сплати та безпідставно видав постанову 24 липня 2020 року, в якій вказав, що у боржника відсутня заборгованість по аліментах.

Відповідно до заяви боржника від 20 липня 2020 року ним на цю дату сплачено 5 419, 57 гр. , а тому з урахуванням сплаченої суми за основним місцем роботи борг становить 2 109, 10 гр., за сумісництвом - 304, 12 гр.

З урахуванням цього просила задовольнити скаргу.

В додаткових поясненнях до суду від 15 серпня 2020 року заявник уточнила суму заборгованості по аліментах, з яких:

- 217, 47 гр. заборгованість за основним місцем роботи та за сумісництвом;

- 1 221, 00 гр. з відсотків, отриманих божником за депозитним вкладом в АКБ`Київ»;

- 7 842, 55 гр. з відсотків за депозитними вкладами в АТ КБ`Приватбанк» за 2009-2015 роки;

- 117. 71 долари США за депозитами в АТ КБ`Приватбанк» за 2009-2015 роки;

- 37, 22 длари США за депозитним вкладом в ПАТ`Ощадбанк».

Виходячи з цього, просить задовольнити скаргу та визначити суму заборгованості по аліментах у вказаній сумі.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримала.

Боржник у судовому засіданні 03 серпня 2022 року скаргу визнав частково.

Зазначив, що кошти з депозитного рахунку в АКБ »Київ» були зняті достроково в 2007 році і дивідентів у сумі, зазначеній у скарзі, по даному вкладу він не отримував.

Щодо решти отриманих доходів з депозитних вкладів у банківських установах скаргу визнав.

Крім того, зазначив також, що на даний час молодший син досяг повноліття, виконавче провадження має бути закінчене, і заборгованості ні за основним місцем роботи, ні за сумісництвом він не має.

В подальшому, після оголошеної в справі перерви, боржник у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника та боржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 27 лютого 2009 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей у розмірі 40%, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відовідного віку щомісячно на кожну дитину, а починаючи з 23 вересня 2017 року в розмірі 20%, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відовідного віку на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 22 серпня 2016 року було відкрито виконавче провадження №52000967.

Постановою державного виконавця від 22 серпня 2016 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника.

Постановами від 09 лютого 2018 року та 02 липня 2018 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

20 липня 2020 року державним виконавцем Петрухно С.О. складена довідка-розрахунок заборгованості по аліментах, відповідно до якої заборгованість боржника по аліментах складає:

- 122, 15 р. з отриманого доходу за 2018 рік;

- 310, 50 гр. з отриманої суми процентів за депозитним вкладом в 2019 році;

- 51, 74 гр. з отриманої суми процентів за депозитним вкладом в 1 півріччі 2020 року;

- 2 059, 89 гр. боргу за основним місцем роботи;

- 2 85, 9 гр. за роботу за сумісництвом, а всього 5 619, 57 гр.

/ т.1, а.с. 6; 122 - 123; 125 - 126; 130 - 131; 13 - 134; 173 - 176 /

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей визначається в частці від заробітку /доходу /платника аліментів.

Статтею 81 СК України визначено, що перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 760/4569/18 від 05 вересня 2019 року, нарахування аліментів з процентів за розміщення коштів на депозитних рахунках, відповідає вимогам СК України та Закону України «Про виконавче провадження».

На виконання ухвали суду про витребування доказів у розпорядження суду банківськими установами була надана інформація про депозитні вклади боржника та отримані ним проценти за цими вкладами.

/ т.4, а.с. 42-57; 59; 85; 89 - 124; 143; 149 /

З наданої інформації вбачається, що протягом 2009-2015 років за депозитними вкладами боржник отримав проценти в АТ КБ`Приватбанк» - 19 606, 36 гр. та 294, 28 долари США.

Таким чином, виходячи з розміру стягнутих судом аліментів, з вказаних сум мало бути стягнуто 7 842, 55 гр. та 117, 71 долари США аліментів.

Крім того, з депозитного вкладу в ПАТ`Ощадбанк» до стягнення належало 37, 22 долари США аліментів.

Вказаних сум боржник у судовому засіданні не заперечував.

З урахуванням цього суд вважає вказані суми заборгованістю боржника по аліментах, яка підлягає сплаті.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до позиції Верховного Суду в справі № 569/1662/18 від 09 вересня 2020 року порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), передбачений статтею 195 СК України, відповідно до якої заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

В постанові Верховного Суду в справі № 522/4045/13 від 18 вересня 2019 року з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 373/2054/16-ц від 16 січня 2019 року зазначено, що заборгованість по аліментах та пеня повинні бути сплачені в тій валюті, в якій була виплачена заробітна плата відповідачу.

Тобто, заборгованість по аліментах з отриманих боржником процентів за депозитними вкладами в доларах США, також має бути сплачена валюті договору.

З урахуванням приведеного вище суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги в цій частині та визначення суми заборгованості боржника по аліментах у розмір розмірі 7 842, 55 гр. та 154, 93 долари США відповідно.

Що стосується посилання заявника на те, що АТ КБ`Приватбанк» надана не повна інформація на запит суду, в зв`язку з чим вона позбавлена можливості вирахувати повну заборгованість боржника по аліментах за банківськими вкладами, то відповідно до листа банку від 08 лютого 2022 року банком на запит суду надана інформація по всіх рахунках ОСОБА_2

/ т.5, а.с.151 /

Щодо зазначеної заявником заборгованості по депозитному вкладу боржника в ПАТ`АКБ`Київ» у розмірі 1 221, 00 гр., суд виходить з наступного.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що процентів за вказаним вкладом він не отримував, а сам рахунок ним був закритий достроково в 2008 році.

Як доказ цього надав рішення Голосіївського районного уду м.Києва від 15 квітня 2010 року по спору між сторонами про поділ майна подружжя, з якого вбачається, що рахунок був достроково закритий 28 березня 2008 року і в позові в цій частині про стягнення коштів у порядку поділу майна подружжя було відмовлено.

З листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 червня 2021 року вбачається, що 15 травня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 1004822 про ліквідацію ПАТ`АКБ`Київ».

На виконання постанови Кабінету Міністрів України №61 від 11 лютого 2015 року «Деякі питання участі держави у виведенні з ринку ПАТ «АКБ`Київ» 19 червня 2015 року фондом було здійснено передачу активів та зобов`язань банку на користь АТ`Укргазбанк».

ПАТ АБ`Укргазбанк» листом від 25 серпня 2021 року повідомив, що боржник ОСОБА_2 не є клієнтом банку.

/ т.4, а.с. 59; 149 /

З наданого боржником рішення Голосіївського районного суду м.Києва вбачається, що воно є знеособленим, у зв`язку з чим його зміст був переглянутий у Єдиному державному реєстрі судових рішень шляхом повного доступу.

Змістом даного рішення підтверджено заперечення боржника про закриття ним депозитного рахунку в ПАТ`АКБ`Київ» 28 березня 2008 року, тобто до розірвання шлюбу сторін 01 квітня 2008 року.

Будь-які докази отримання боржником процентів за даним вкладом у суду відсутні і такі не були надані заявником.

З урахуванням цього підстави для задоволення скарги в цій частині та визначення заборгованості по аліментах за даним вкладом відсутні.

Крім того, судом встановлено, що син сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг повноліття.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що виконавчі документи з місця роботи повернуті державному виконавцю, борг відсутній.

Це підтверджується звітом Управління справами Апарату Верховної Ради України на адресу державного виконавця.

/ т.5, а.с.171 - 176 /

Таким чином, у суду відстуні підстави для висновку про наявність заборгованості по аліментах у розмірі 217, 47 гр. за місцем роботи боржника.

Що стосується решти вимог скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 Закону України « Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів виконавчого провадження та дій сторін у ньому, суд вважає, що дії державного виконавця при виконанні рішення суду відповідали вимогам Закону України « Про виконавче провадження».

Та обставина, що державним виконавцем складено неправильний розрахунок суми заборгованості по аліментах, з яким заявник не погодилася, як стягувач, її право на захист своїх прав гарановано Главою 7 ЦПК України, яким вона скористалася, звернувшись до суду із скаргою.

Таким чином, суд вважає, що неправильно складений розрахунок заборгованості по аліментах не є свідченням неправомірності дій державного виконавця.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,7 ст.9 Закону України « Про виконавче провадженя» Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

З Автоматизованої системи виконавчого провадження № 52000967 вбачається, що 24 линя 2020 року державним виконавцем була винесена постанова про скасування заходів примусового виконання.

28 серпня 2020 року вказана постанова була скасована.

/ т.2, а.с. 169 - 172 /

Таким чином, з урахуванням скасування оспорюваної заявником постанови за ініціативю державного виконавця, і в цій частині підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до п.п.3 п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з озгляду цивільнихі кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З урахування цього та уточнення скарги заявником, підстави для її задоволення відсутні і в решті викладених у ній вимог.

Керуючись ст. 19, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10, 18, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною довідку - розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по аліментах від 20 липня 2020 року, складену державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Київ / Петрухно С.О.

Визначити розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментах відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2009 року в розмірі 7 842, 55 гр. та 154, 93 долари США.

В решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25 серпня 2022 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва