Справа № 199/2090/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами заяви окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана заява окремого провадження, ознайомившись із матеріалами якої, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, нормою ст.316 ч.1 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Положеннями ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» відомості про реєстрацію місця проживання внутрішньо переміщеної особи за її заявою вносяться до паспортного документа шляхом проставлення в них штампу реєстрації місця проживання особи або до довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування, що підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи та є достатньою для реалізації всіх прав та виконання дій, які пов`язані з місцем проживання. Внутрішньо переміщені особи при реєстрації місця проживання або місця перебування мають право зберегти за собою реєстрацію місця проживання на території, яку вони вимушені були покинути або залишити.

Згідно ст.317 ч.1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених вище норм законодавства, зіставляючи зміст обох речень ч.1 ст.317 ЦПК України, логічним та беззаперечним є висновок, що на відміну від заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, які можуть бути подані до будь-якого суду за межами тимчасово окупованій території України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до суду за межами такої території лише із дотриманням загальних правил підсудності, визначених ст.316 ч.1 ЦПК України, тобто до суду за місцем проживання заявника. В свою чергу, з огляду на норми наведених вище Законів України таке місце проживання має бути зареєстроване/задеклароване у встановленому законом порядку, а належним підтвердженням цього відносно внутрішньо переміщеної особи є відповідна довідка про взяття на облік, де і зазначається нове місце фактичного проживання внутрішньо переміщеної особи, яке і є її останнім актуальним зареєстрованим місцем проживання в розумінні ст.316 ч.1 ЦПК України.

Аналогічне тлумачення правил підсудності заяв окремого провадження про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України надано в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року №990-VIII «Про внесення змін до цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Так, у вказаному листі судом касаційної інстанції зазначено, що відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Водночас за змістом абзацу 2 ч.1 цієї статті заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України може бути подана за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами такої території.

При цьому зміст відповідних положень ст.257-1 ЦПК України в редакції, що діяла станом на час видання вказаного вище інформаційного листа, є ідентичним змісту положень ст.317 чинної редакції ЦПК України, яка визначає підсудність справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Як слідує зі змісту матеріалів заяви окремого провадження ОСОБА_1 , остання звернулась із даною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України (с. Степне Донецької області) до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, є внутрішньо переміщеною особою, а її зареєстроване у встановленому законом порядку місце фактичного проживання згідно довідки №1239- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22 березня 2022 року розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Вказана адреса, в свою чергу, відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Дніпра є територією Індустріального району, а отже відноситься до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно ст.294 ч.3 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю із вказаної підстави здійснюється на підставі ухвали суду.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на предмет розгляду заяви окремого провадження ОСОБА_1 , а також адресу зареєстрованого фактичного місця проживання заявника, як внутрішньо переміщеної особи, дана заява окремого провадження не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки має розглядатись за загальними правилами підсудності заяв окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, тобто за місцем проживання заявника, яке розташоване в Індустріальному районі м. Дніпра, а тому відноситься до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, приходжу до висновку про необхідність направлення матеріалів даної заяви окремого провадження до зазначеного суду на підставі ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України для розгляду за підсудністю.

Нормою ст.32 ЦПК України встановлено, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», ст.6 Закону України «Про захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.31, 32, 294, 316, 317, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України передати на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко