Справа № 362/3040/22
Провадження № 2/362/1978/22
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 вересня 2022 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Норми статті 175 ЦПК України чітко та імперативно визначають вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

31.08.2022 року судом отримано заяву позивача від 20 серпня 2022 року про усунення недоліків.

Проте, суд роз`яснює позивачу наступне.

Зокрема, необхідність усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб саме «шляхом подання нової редакції позовної заяви», здійснено судом на підставі частини другої статті 185 ЦПК України, відповідно до якої «в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення……».

Тобто, визначений позивачу в ухвалі спосіб усунення недоліків «шляхом подання нової редакції позовної заяви» є таким, що повністю відповідає нормам ЦПК України.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви саме у такий спосіб, як визначено судом, тобто: шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

При цьому, надання суду «заяви про усунення недоліків» - не є належним способом усунення недоліків встановлених судом, оскільки поданий позивачем позов не відповідає вимогам ЦПК України навіть після отримання судом заяви про усунення недоліків.

Натомість, позивач помилково вважає, що позов було залишено без руху з підстав «відсутності доказів», оскільки суд не залишав позов без руху із вказаних підстав.

Суд залишив позов без руху у зв`язку із порушенням вимог пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Між діями «подання» і «зазначення» існує велика різниця.

Зокрема, у позові зазначається певний факт, а потім через кому доказ, що його підтверджує (саме у цьому полягають наведені вимоги ЦПК України).

Як наслідок, в порушення пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зокрема, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано перелік фактичних обставин, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин (наприклад того, що від шлюбу сторони мають сина, чотири роки сторони не проживають разом).

Тобто, згідно із вимогами пункту п`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві усі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (у тому числі того, що від шлюбу сторони мають сина, чотири роки сторони не проживають разом).

При цьому, на виконання вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивачу необхідно додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у тому числі того, що від шлюбу сторони мають сина, чотири роки сторони не проживають разом).

Як висновок, у позові зазначається певний факт, через кому доказ, що його підтверджує і такий доказ додається до позову (саме у цьому полягають наведені вимоги ЦПК України).

Крім того, позивачу слід роз`яснити наступне.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди згідно із статтею 119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування; при цьому, до заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог; якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

Всупереч наведеним роз`ясненням, позивачем не додано до заяви оригіналу свідоцтва про шлюб.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків.

Одночасно, суд роз`яснює позивачу наступне.

Позивач звернувся до суду з позовом, який ухвалою судді від 09 серпня 2022 року було залишено без руху.

Вказаною ухвалою було надано позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії кожної конкретної ухвали.

Однак, станом на дату постановлення цієї ухвали, у суду відсутні будь-які дані про отримання позивачем копії ухвали судді від 09 серпня 2022 року.

Слід зауважити, що ознайомлення із текстом ухвали в реєстрі без зазначення прізвищ та імен сторін не є отриманням копії ухвали у встановленому законом порядку.

Отже, строк для усунення недоліків не розпочався, оскільки позивач не отримав копію ухвали про залишення позову без розгляду.

При цьому, 23 серпня 2022 року позивачем здано до відділення поштового зв`язку заяву про усунення недоліків від 20 серпня 2022 року (Вх. № 10873 від 31.08.2022 року).

Тобто, позивач не дотримався імперативної норми частини другої статті 185 ЦПК України та подав заяву не у строк десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, а до початку перебігу цього строку, що суперечить положенням цивільного процесуального закону.

Таким чином, позивачу необхідно спочатку отримати копію ухвали про залишення позову без руху, а потім, протягом десяти днів усунути недоліки позову.

Натомість, позивач вчинив навпаки, спочатку усуває недоліки, а копію ухвали про залишення позову без руху не отримав.

У зв`язку із цим, не розпочався строк для усунення недоліків.

Як наслідок, позивачем створена ситуація процесуальної невизначеності, коли суд отримав заяву в той час, коли строк для усунення недоліків не розпочався і не можливо визначити дату закінчення цього строку.

За таких обставин, необхідно роз`яснити позивачу його право усунути недоліки позову у строк десяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити про вказане позивача та надати йому строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу його право усунути недоліки позову у строк десяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Тобто, за положеннями цивільного процесуального закону, спочатку особа отримує копію ухвали, а потім, протягом десяти днів з дати отримання ухвали усуває недоліки!!!

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Примітка: позивачу слід неухильно дотримуватись імперативної норми частини другої статті 185 ЦПК України та усувати недоліки у строк десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України позивач має право усунути недоліки у строк десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.