Справа № 584/562/22
Провадження № 2/584/324/22
УХВАЛА

01.08.2022 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Токарєв С.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частку квартири,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а також про визнання за нею права власності на 1/2 частку вказаної квартири.

Для забезпечення позову просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м, право власності на яку зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу Фесенко А.О. за р. № 1705.

Вивчивши матеріали заяви, дійшов висновку, що така заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на належну відповідачу квартиру, оскільки у випадку її відчуження існує ризик виникнення труднощів щодо виконання рішення суду в разі задоволення позову про визнання права власності на 1/2 частку вказаної квартири.

Зазначений вид забезпечення позову відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України, є співмірним із заявленими позовними вимогами та гарантує виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Оскільки згідно із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, накладення арешту на спірне майно не порушує прав володіння та користування вказаним майном і такий захід забезпечення підлягає скасуванню у разі відмови позивачу в задоволенні позову.

Відтак, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу Фесенко А.О. за р. № 1705 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_2 ).

Ухвала підлягає врученню стягувачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ).

Ухвалу направити для виконання до Путивльського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Управління "Центр надання адміністративних послуг" Виконавчого комітету Путивльської міської ради Сумської області.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя С.М.Токарєв