Справа № 303/6255/21
Провадження № 22-ц/4806/1766/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Куштана Б.П., Бисаги Т.Ю.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року у складі судді Кость В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

22 листопада 2021 року (згідно штемпелю на конверті) ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 подав до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2021 року ухвалено рішення у даній справі. Таким чином тридцятиденний строк на апеляційне оскарження закінчується 12 листопада 2021 року. Апеляційну скаргу подано апелянтом через засоби поштового зв`язку 22 листопада 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно ст.354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Отже, законом визначені процесуальні строки апеляційного оскарження судового рішення, а також підстави, відповідно до яких строк може бути поновлений в разі його пропуску.

Пунктом 4 ч.4 ст.356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

В апеляційній скарзі апелянтом порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, мотивуючи тим, що рішення суду прийнято у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому дана апеляційна скарга подана у межах 30 днів з моменту одержання судового рішення.

Однак, доказів, які підтверджують дату отримання апелянтом копії рішення до апеляційної скарги не подано. При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про дату отримання апелянтом копії рішення.

У зв`язку з тим, що вказані в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку апеляційного оскарження апелянтом жодним чином не були підтверджені, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 - залишено без руху та надано йому строк на протязі десяти днів з дня вручення ухвали для подачі доказу, що підтверджує дату отримання ним копії рішення або вказати інші причини пропуску строку.

На виконання вимог ухвали представник апелянта ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій зазачає наступне. Копію рішення засобами поштового зв`язку ні апелянт, ні його представник не отримували, оскаржуване рішення вручене представнику в приміщенні суду, орієнтовно 22.10.2021 року, про що здійснено розпис у матеріалах справи, копія такої розписки представнику не вручалася, а повинна міститися у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

З урахуванням тих обставин, що з моменту вручення судового рішення поштою чи безпосередньо в суді або ознайомленням з таким рішенням (конкретна календарна дата) починається відлік строку на реалізацію права на поновлення строку апеляційного оскарження, на які посилається апелянт, які мають бути належними та допустимими.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 31 січня 2022 року продовжено ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 строк для виконання вимог ухвали Закарпатського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року шляхом подачі належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Апелянту було надано строк на протязі десяти днів з дня отримання ухвали для подачі доказу, що підтверджують дату отримання ним копії рішення або не зазначить інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням відповідних доказів, то у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Копію ухвали від 31 січня 2022 року представнику апелянта ОСОБА_2 на вказану в апеляційній скарзі електронну адресу доставлено 23 червня 2022 року.

Однак, станом на сьогоднішній день, вимоги ухвали суду апелянтом не виконано, зокрема, доказу про дату отримання оскаржуваного рішення на підтвердження наведених підстав для поновлення строку апеляційного оскарження або інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали апелянтом не подано

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок учасників справи, добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник справи розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ч. 4, ст. 13 ч. 3 ЦПК України).

Таким чином, учасники процесу, маючи беззаперечне право на апеляційний перегляд справи (ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 2 ч. 3 п. 8, ст.ст. 17, 352 ЦПК України), реалізують це право на власний розсуд і зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, дотримуватися строків, порядку і процедури апеляційного оскарження судового рішення.

Так, у разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій.

Несвоєчасне отримання копії судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок апеляційного оскарження, а може бути лише підставою для його поновлення у разі подання відповідної заяви з наданням відповідних доказів.

Натомість, жодних доказів на підтвердження наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не надано.

Таким чином, апелянтом не доведено на обґрунтування поважності причин пропуску строку, що апеляційну скаргу подано ним протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на апелянта покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на оскарження судового рішення, яке ухвалено за результатами розгляду поданого ним позову.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року," «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Наведені доводи апелянта не є об`єктивно непереборними обставинами чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, а за своєю суттю є суб`єктивними обставинами та не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, як поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення.

Згідно ч.4 ст.357, п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що наведені ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 підстави для поновлення строку є неповажними, відтак слід застосувати положення п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, відповідно до якого суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: