Справа №718/560/22
Провадження №2/718/163/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03.05.2022 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючої судді Мінів О.І.
секретаря судових засідань Анучкіної О.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/560/22 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), інтереси якого представляє Андроник Богдан Васильович (адреса: АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів,-
Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвоката Андроник Б.В. 16.03.2022 подав до Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.08.2001 року є пенсіонером, особою з інвалідністю та є батьком відповідача ОСОБА_3 . Посилається на те, що вони з сином проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 , однак проживають в різних будинках, територіях відповідно до рішення Кіцманського районного суду від 22.03.1994 року. Єдиним доходом у нього є пенсія, яка не забезпечує йому необхідного рівня для існування, а інших джерел доходу в нього немає.
Зазначає, що отримує пенсію, яку вистачає лише на задоволення першочергових потреб, частину витрачає на придбання необхідних ліків та на своє утримання. Побутовими предметами першої необхідності забезпечує себе за можливості, за таких складних життєвих обставин, знаходячись за межею бідності він не отримує від сина, ні моральної, ні грошової підтримки. На неодноразові звернення до сина з проханням про надання матеріальної допомоги ним ігнорується, не дивлячись на те, що він є працездатним та має заробіток.
З посиланням на відповідні норми закону, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі ј частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на непрацездатну особу , з дня пред`явлення позову до суду і довічно.
Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.
Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи.
Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І. від 16.03.2022 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 13.04.2022 (а.с.17).
13.04.2022 ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.05.2022 (а.с.22).
Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів щодо забезпечення позову.
Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Андроник Б.В. 03.05.2022 скерував на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Погоджуються на заочний розгляд справи (а.с.24).
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, жодних клопотань не подав. Виклик відповідача у справі було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, інформація про розгляд справи, з зазначенням дати та часу розгляду також містилася на офіційній сторінці суду на веб-порталі Судової влади України, що підтверджується матеріалами справи.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та про що було постановлено відповідну ухвалу.
Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності,ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов до наступного висновку.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6)
З копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 23.08.2006р., вбачається , що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком довічно (а.с.13)
Матеріали справи свідчать про те, що батько із сином проживають та зареєстровані за однією адресою по АДРЕСА_1 . (а.с.19).
Відповідно до копії довідки серії ПВД №020417 від 30.07.2007р. вбачається, що ОСОБА_1 , 1948 року народження є інвалідом другої групи загального захворювання, інвалідність встановлено безтерміново. (а.с.8).
Згідно копії медичної довідки від 03.09.2021 Чернівецької ЛШМД видно, що ОСОБА_1 отримав травму - перелом плечової кістки, у зв`язку із чим звертався до медичного закладу. (а.с.9)
Норми права, які застосував суд. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (ч.8 ст.7 СК України)
Ч.1 ст.172 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.
Згідно з ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.
Статтею 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів для батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання на утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Згідно із роз`ясненням, викладеними у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим, суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. (ст.204 СК України)
При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.
Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст. 204 СК України.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Згідно діючого законодавства держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому суд при постановлені рішення має зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.
Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.
Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15. Аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 494/1682/15-ц та від 10 жовтня 2018 року по справі № 301/160/17.
Стаття 202 Сімейного кодексу України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.
Натомість право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є пенсіонерою за віком.
Довідки про розмір отриманої позивачем пенсії за віком до суду не надано.
При цьому, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 потребує сторонньої матеріальної допомоги або його витрати значно перевищують дохід.
Разом з тим, позивачем надано медичні документи, які підтверджують факт звернення до медичного закладу ще 03.09.2021 з приводу отриманої травми, тобто задовго до звернення до суду із позовом про стягнення аліментів. А дане не є підставою для стягнення аліментів з повнолітнього сина.
Позивачем також надано довідку про встановлення йому другої групи інвалідності загального захворювання з 30.07.2007 року безтерміново, а також вказано про незадовільний стан його здоров`я. Однак, при цьому відсутні докази про перебування на лікуванні, понесених витрат на лікування у зв`язку з хворобою, відсутня медична документація стосовно періодичності оглядів, лікування, реабілітації, діагноз та призначення, необхідності в придбанні ліків, тощо, а отже відсутні докази, що позивач несе витрати на лікування, які значно перевищують його дохід чи ставлять його у скрутне матеріальне становище.
І взагалі відсутні докази того, що ОСОБА_1 потребує сторонньої матеріальної допомоги.
З огляду на наведене суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку із його недоведеністю.
На підставі ст. 48, 51 Конституції України, ст.ст. 172, 202, 205 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 133, 141, 211, 247, 263-265, 267-268, 273, 280-289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
В задоволені позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Андроник Богдан Васильович, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.
Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Кіцманським районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Кіцманський районний суд Чернівецької області до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.І. Мінів