Ухвала

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 233/2080/21

провадження № 61-6473ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно, у якому просив стягнути з Державної казначейської служби України:

- відшкодування упущеної вигоди в розмірі 1 280 000,00 грн;

- відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 1 172 000,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада

2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано заявникові сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги та надати суду апеляційної інстанції докази його сплати. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСОБА_1 07 лютого 2022 року звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 надав до Київського апеляційного суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, разом із відомостями

з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 23 лютого 2022 року за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволено частково. Зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявникові.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року,

в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити на розгляд до Київського апеляційного суду.

Також, у порядку частини другої статті 406 ЦПК України ОСОБА_1 наводить свої обґрунтування щодо необхідності скасування ухвал Київського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року, 16 лютого 2022 року та 14 червня 2022 року.

1. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 21 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху

з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявникові: 1) надати суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу із зазначенням всіх учасників справи, їх місця проживання чи перебування та надати копії виправленої касаційної скарги разом із доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи; 2) надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Копію вказаної ухвали направлено заявникові на зазначені в касаційній скарзі адреси.

2. У липні 2022 року через систему «Електронний суд» та із застосуванням електронного поштового зв`язку заявник звернувся до Верховного Суду

з клопотаннями на виконання ухвали Верховного Суду від 21 липня

2022 року та надав уточнені касаційні скарги.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 05 серпня 2022 рокуу задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 21 липня 2022 року.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Копію вказаної ухвали направлено заявникові на зазначені в касаційній скарзі адреси.

3. У серпні 2022 року ОСОБА_1 із застосування засобів електронного поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з клопотанням на виконання ухвали Верховного Суду від 21 липня 2022 року, а саме надав клопотання про звільнення від сплати судового збору та уточнену касаційну скаргу.

У змісті клопотання заявник просить звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з відсутністю доходу за попередній календарний рік, на підтвердження чого надає докази, а саме Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № F1401803 (дата формування відповіді на запит -23 лютого 2022 року) за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2021 року.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення

у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній

у частині першій цієї статті.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати,

є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору

у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відтак, наданих заявником доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення його від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Надані заявником на виконання ухвали Верховного Суду відомості

з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № F1401803 (дата формування відповіді на запит - 23 лютого 2022 року) за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2021 року та посилання заявника у змісті клопотання на відсутність майна на неокупованій території України не характеризують

у повній мірі майновий стан заявника за попередній календарний рік, оскільки, останній не є особою з інвалідністю або пенсіонером за віком, відповідно є працездатною особою.

З огляду на зазначене, заявником не надано доказів на підтвердження зазначених ним обставин щодо важкого майнового стану або документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що за 2021 рік ним не було отримано доходів з інших джерел заявником до клопотання не долучено.

Констатація скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження

у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz

v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)

від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Ураховуючи викладене, заявник у відведений судом строк, станом

на 22 серпня 2022 року, вимоги ухвали Верховного Суду від 21 липня

2022 року у повному обсязі не виконав, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду

від 06 липня 2022 року підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.

Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові що він не позбавлений права повторно звернутися до суду апеляційної інстанції

з апеляційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року, а вимога апеляційного суду сплатити судовий збір, відповідно, не свідчить про відмову у доступі до суду.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник