Дата документу 02.08.2022
Справа № 501/710/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

за участі: секретаря судового засідання Слободчикової Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу № 501/710/22 за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ», місцезнаходження за адресою:03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72,

предмет та підстави позову: про захист прав споживачів,

учасники справи не з`явилися.

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І виклад позиції позивача та відповідача.

14.02.2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі відповідач) про захист прав споживачів (а.с.1-8).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.11.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір шляхом реєстрації в інтернеті за допомогою одноразового ідентифікатора шляхом отримання позивачем смс-повідомлення, за яким відповідач надав кредит у розмірі 9 200,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника зі строком повернення 23.11.2021 року.

Вважає, що Договір без номеру від 04.11.2021року, за яким ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 9 200,00 грн. - недійсним. Тому змушена звернутись за захистом своїх прав, та просить суд:

Зупинити нарахування процентів, пені та штрафних нарахувань за кредитним договором без номеру укладеним 04.11.2021 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» (ЕДРПОУ 42201361).

Визнати кредитним договором без номеру укладеним 04.11.2021 року, між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» (ЕДРПОУ 42201361) недійсним.

Стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» (ЕДРПОУ 42201361) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» сповіщався належним чином, відзив не надав, про неявку суд не сповістив (а.с. 39-40, 45, 50, 52).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивача ОСОБА_1 надала до суду заяву про відкладення судового засідання (а.с. 41).

Відповідач ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» сповіщався належним чином, відзив не надав, про неявку суд не сповістив (а.с. 39-40, 45, 50, 52).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.02.2022 року відкрито провадження по справі (а.с. 33).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно адвокатського запиту № 196 від 23.12.2021року, представник позивача звертався до відповідача про надання відомостей про проведення дій щодо кредиту наданому позивачу ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно договору про надання кредиту №02870-11/2021від 04.11.2021 року ТОВ «ФК «ІВЕСТРУМ» надав кредит ОСОБА_1 в розмірі 9 200,00 грн строком на 20 днів (а.с. 12-16).

Відповідно договору надання правничої допомоги № 151 від 18.12.2021 року, позивач уклала договір з ОСОБА_2 , та за послуги сплатила за квитанцією №151/1 на суму 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень) (а.с. 19-22).

V. Оцінка Суду.

Положенням ст. 203 ЦК України зазначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину; зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Ст. 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який зазначений в наданому суду примірнику договору, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18 (провадження N 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19 (провадження N 61-7203 св 20), від 07 жовтня 2020 року в справі N 127/33824/19 (провадження N 61-9071св20) від 07.10.2020 року; від 12 січня 2021 року в справі N 524/5556/19 (провадження N61-16243 св 20).

Відповідно до положень ст.ст. 1048-1052 ЦК України істотними умовами є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

Зазначені норми при укладенні Кредитного договору дотримані.

Посилання позивача на те, що в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту, відповідачем не надано повної інформації щодо умов договору, на нечесну підприємницьку практику, є безпідставними і ґрунтуються виключно на припущеннях та спростовуються змістом договору про надання фінансового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача. Однак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 76-78, 81, 141, 263-265 ЦПК України, Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про електронну комерцію", ст.ст. 203-205, 207, 215, 638, 639, 641, 644, 652, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» про:

Зупинення нарахування відсотків, пені та штрафних нарахувань за спеціальними умовами №7 до договору кредитної лінії №116 укладеного 28.10.2021 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» (ЕДРПОУ 42201361).

Визнання кредитного договору без номеру укладеного 13.11.2021 року, між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» (ЕДРПОУ 42201361) недійсним.

Стягнення з ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» (ЕДРПОУ 42201361) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов