Провадження № 2/686/1616/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді - Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання права власності,

встановив:

В листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_4 , Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - ГУНП в Хмельницькій області) про визнання права власності, в обґрунтування якого вказала, що їй на праві власності належать банківські зливки платини вагою 50 гр. (3 шт.) та 10 гр. (5 шт.), усього 200 грам, які вона придбала в 2007 році, та які були вилучені слідчим 10.09.2020 року у ОСОБА_4 під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000300 від 12.11.2019р. Загальна вага вилученої платини становить 200 гр. Дане провадження скеровано та перебуває на розгляді в Хмельницькому міськрайонному суді (справа № 686/5746/21). Вказані зливки платини не є речовим доказами та до даного кримінального провадження жодного відношення не мають, а належать позивачці на праві власності, проте слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області майор поліції Момот Ю.В., звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на частину вилученого під час обшуків майна, в тому числі і на належні позивачці зливки платини. Однак ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2021 року, слідчому Момоту Ю.В., відмовлено в задоволенні клопотання. Станом на сьогодні, майно позивачки, яке не має жодного відношення до провадження, не повернуто та безпідставно утримується органом досудового розслідування. У зв`язку із незаконними діями правоохоронних органів позивачка позбавлена права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В подальшому, 22.09.2021 року, позивачка звернулась із заявою до Слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області про повернення належних мені на праві власності зливків платини вагою 50 гр. (З шт.) та 10 гр. (5 шт.), які були вилучені 10.09.2020 року під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000300 від 12.11.2019р. Однак згідно відповіді від 23.10.2021 р. № 13238/121/24/02-2021 (копія додається) на її звернення, було повідомлено, що у слідства достатньо обґрунтованих підстав вважати, що вказані позивачкою, цінності перейшли володіння та користування ОСОБА_4 унаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України. Також, у відмові було вказано, що в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2021 року не зазначено жодних фактів, які б вказували, що вказані платинові зливки належать позивачці або перебували у користуванні чи володінні, тобто їй фактично відмовлено у поверненні платинових зливків. Однак вважає такі висновки хибними оскільки в ухвалі Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2021 року вказано, що позивачкою неодноразово було надано підтвердження на право власності вказаних платинових зливків а саме: сертифікат. Вказані зливки платини вагою 50 гр. (З шт.) та 10 гр. (5 шт.) були придбані позивачкою у 2007 році. В подальшому зливки були передані синові - ОСОБА_4 , для зберігання адже на протязі років від дня купівлі зливків у неї виникали побоювання щодо посягання сторонніми особами на дорогоцінні метали. Позивачка вказує що втручання у її право власності в даному випадку не ґрунтується на законі, не переслідує легітимну мету в суспільних інтересах і не забезпечує справедливий баланс між ними та приватними інтересами особи, в права якої здійснюється втручання, просить визнати за нею право власності на банківські зливки платини вагою 50 гр. (3 шт.) та 10 гр. (5 шт.), які були вилучені слідчим Лічняровським В.А. 10.09.2020 року у ОСОБА_4 під час проведення обшуку, що проводився 10.09.2020 у квартирі АДРЕСА_1 , в межах кримінального провадження №0000300.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області в судовому засіданні позов не визнала, подала відзив на позов, де зазначила, що після обшуку, який проводився 10.09.2019 слідчим СУ ГУНП в Хмельницькій області Лічняровським В.А. з метою відшукати та вилучити речі та документи, які містять відомості про обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також майна, отриманого в результаті вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 07 вересня 2019 року, а також у відповідності до вимог ст. 236 КПК України (при обшуку слідчий, прокурор має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження), були виявлені та вилучені в тому числі коштовні метали, які долучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

Зливки платини (вагою 50 г. 3 шт. та 10 гр. 5 шт.) є речовими доказами у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000079 від 12.02.2021 за ст. 198 КК України, яке виділено з кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 000300, за фактами придбання, отримання та зберігання майна одержаного кримінально протиправним шляхом. Питання про повернення речових доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, вирішується у порядку, встановленому КПК України, позивачкою до суду не надано жодних доказів на підтвердження права власності на зливки платини (вагою 50 г. 3 шт. та 10 гр. 5 шт.), а саме договору купівлі - продажу, платіжних квитанцій. Слід зазначити, що надані ОСОБА_3 сертифікати, не підтверджують право власності на зливки платини, оскільки вони не є іменними та згідно наданих сертифікатів неможливо встановити їх власника. Таким чином, передавати ОСОБА_3 коштовні метали, які для слідства є речовими доказами немає підстав. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено параграфом 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

10.09.2020 слідчим СУ ГУНП в Хмельницькій області Лічняровським В.А. під час проведення обшуку у ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000300 від 12.11.2019, вилучені банківські зливки платини вагою 50 гр. (3 шт.) та 10 гр. (5 шт.), усього 200 грам.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області Лисака В.О. від 11.09.2020 вилучені банківські зливки платини вагою 50 гр. (3 шт.) та 10 гр. (5 шт.) визнано речовими доказами кримінальному провадженні № 0000300 від 12.11.2019.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.02.2021 у накладенні арешту на вилучені банківські зливки платини вагою 50 гр. (3 шт.) та 10 гр. (5 шт.) відмовлено.

Кримінальне провадження № 0000300 від 12.11.2019 скеровано та перебуває на розгляді в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області (справа № 686/5746/21).

В вересні 2021 ОСОБА_3 звернулась до СУ ГУНП в Хмельницькій області із заявою щодо повернення їй банківські злитки платини вагою 50 гр. (3 шт.) та 10 гр. (5 шт.).

Згідно відповіді від 23.10.2021 р. № 13238/121/24/02-2021 на звернення ОСОБА_3 , було повідомлено, що у слідства достатньо обґрунтованих підстав вважати, що вказані позивачкою, цінності перейшли володіння та користування ОСОБА_4 (у житлі якого вилучено вказані цінності) унаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, вилучені банківські метали є речовими доказами, а тому не має підстав для повернення платинових зливків.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказала, що нею за рахунок власних коштів були придбані зливки платини, які вона передала на зберігання своєму синові ОСОБА_4 . На підтвердження придбання нею зливків платини позивачка надала Сертифікат N910248 на загальну вагу 10 гр; Сертифікат №10244 на загальну вагу 10 гр; Сертифікат №10250 на загальну вагу 10 гр; Сертифікат №10249 на загальну вагу 10 гр; Сертифікат №10245 на загальну вагу 10 гр; Сертифікат № 001107 на загальну вагу 50 гр; Сертифікат № 001108 на загальну вагу 50 гр; Сертифікат № 001109 на загальну вагу 50 гр.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її мати ОСОБА_3 за рахунок коштів від продажу своєї частки у товаристві, вирішила придбати банківські метали, для чого звернулась до своїх знайомих, у яких син працював в банку та з його допомогою в 2007 році придбала зливки платини. Банківські метали зберігались у матері до 2016 року, після чого передані на зберігання синові ОСОБА_4 , у якого і були вилучені під час обшуку. Квитанції про придбання не збереглись.

Відповідно до Положення про здійснення уповноваженими банками операцій з банківськими металами та внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 06.08.2003 № 325 (чинного на час придбання банківських металів) видача банківських металів клієнтам здійснюється за такими первинними документами: квитанцією за формою N 377-К - за операціями з продажу банком банківських металів фізичним особам (п. 3 Глави 6).

З метою ідентифікації клієнта:

для фізичних осіб-резидентів, які здійснюють операції без відкриття рахунку з купівлі-продажу банківських металів на суму, що перевищує 50 000 гривень, або операції з обміну зливка (зливків) банківського металу на зливки (зливок) меншої (більшої) маси, або операції з конвертації одного банківського металу в інший, якщо вартість банківського металу, наданого клієнтом для обміну або конвертації, за офіційним (обліковим) курсом гривні до цього металу на день здійснення операції перевищує 50 000 гривень, у первинних документах мають зазначатися такі реквізити: прізвище, ім`я, по батькові цієї особи, дата народження, серія та номер паспорта (іншого документа, який посвідчує особу), дата видачі та орган, що його видав, місце проживання, ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; (п. 6 Глави 6).

Після завершення операції з банківськими металами клієнту видається відповідна квитанція.

Заява про приймання (видачу) банківських металів складається з двох частин: власне заяви та квитанції до неї. Уразі здійснення відповідної операції з банківськими металами заява про приймання (видачу) банківських металів залишається в банку, квитанція надається клієнту як підтвердження здійснення операції.

Заяви про приймання (видачу) банківських металів та квитанції до них мають бути належним чином оформлені згідно з поясненням щодо заповнення реквізитів заяв про приймання (видачу) банківських металів (додаток 4).

Квитанції за формою N 377-О та 377-К виписуються у двох примірниках: перший примірник видається клієнту як підтвердження про здійснення операції, другий - залишається в касі банку (п. 8-10 Глави 6).

Враховуючи вимоги вказаного Положення (станом на час придбання банківських металів), для підтвердження придбання банківських металів надається квитанція за формою N 377-К.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

А тому суд відхиляє покази свідка ОСОБА_4 щодо придбання позивачкою за власні кошти банківських злитків платини вагою 50 гр. (3 шт.) та 10 гр. (5 шт.), усього 200 грам.

Надані позивачкою сертифікати засвідчують пробу банківського металу та ідентифікують назву визнаного виробника.

З цих підстав суд, не приймає визнання відповідачем ОСОБА_4 позову, оскільки таке визнання порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім цього, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, позивачкою не доведено придбання банківських злитків платини вагою 50 гр. (3 шт.) та 10 гр. (5 шт.), усього 200 грам, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача у зв`язку із відмовою в позові.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 30, 48, 76, 78, 81, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 316,328,392 ЦК України, ст. 100 КПК України, суд -

ухвалив:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, , м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, 29017.

Дата складання повного тексту рішення суду 25.08.2022.

Суддя: