Провадження № 2/742/21/22
Єдиний унікальний № 742/2188/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі Богуш Л.В.,

за участю:

представника позивача адвоката Дуденок О.О.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Жайворонка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Линовицька селищна об`єднана територіальна громада Чернігівської області, про виділ частки з будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить виділити йому у власність в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, а також встановити порядок користування земельною ділянкою під цим будинком, а також стягнути судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є власником Ѕ частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим власником Ѕ частини цього будинку є ОСОБА_1 . Так як шлюб між сторонами розірваний, виникають непорозуміння у користуванні власністю. Маючи у власності Ѕ частину права власності на спірний будинок, позивач позбавлений права в повній мірі використовувати жилий будинок за призначенням. Земельна ділянка під спірним будинком не приватизована, тому потребує встановлення порядку користування нею.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Дуденок О.О. просила задовольнити позовні вимоги та виділити її довірителю Ѕ частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями з урахуванням побажань відповідачки.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, але просили його провести відповідно до варіанту №2 висновку експерта.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Линовицька селищна об`єднана територіальна громада Чернігівської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі договору дарування житлового будинку від 06.12.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками в рівних частках житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який розміщений на земельній ділянці Линовицької селищної ради (а.п.6), що підтверджується також копією довідки №17-20 від 12.08.2020 року (а.п.5).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.02.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.п.4).

Наявність спірного будинку підтверджується також копією схеми розташування будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.7), копією плану будинку садибного типу (а.п.8), копією журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень (а.п.9).

Висновком експерта С-16 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.08.2021 року зроблено варіант розподілу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в частках Ѕ та Ѕ, та встановлено порядок користування земельною ділянкою (а.п.58-77).

Згідно зі ст.316-319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд, незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна, але не на шкоду правам та свободам інших осіб; право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст.358, 367 ЦК України кожен із співвласників житлового будинку із господарськопобутовими будівлями вправі вимагати їх поділу відповідно часток у праві спільної часткової власності на належну кожному частку.

Відповідно до абз.1 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно з роз`ясненням в п.7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

За правилом частини другої ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частина четверта ст.120 ЗК України передбачає, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Отже, за загальним правилом особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень цивільного законодавства та ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України необхідно виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Разом з тим, відповідно до частини першої ст.318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати розміром 6862,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Линовицька селищна об`єднана територіальна громада Чернігівської області (код ЄДРПОУ-04412455, юридична адреса: вул.Шевченка, буд.1, смт Линовиця, Прилуцький район, Чернігівська область, 17584), про виділ частки з будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-приміщення по будинку: 1-8 житлова кімната площею 22,4 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 10,6 кв.м, загальною площею 33,0 кв.м, житловою площею 33,0 кв.м;

-по надвірних будівлях та спорудах: літня кухня «Б2», гараж літ. «Г1», Ѕ частину огорожі «N-1»,

як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна та припинити право спільної часткової власності.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом висновку експерта С-16 від 16.08.2021 року, а саме:

-виділити в користування ОСОБА_2 в рахунок Ѕ частки земельну ділянку площею 834 кв.м, а саме: земельну ділянку S1 площею 118 кв.м (S1 від тт.Б-Ї 12,93 м, тт. Ї-І 5,09 м+6,14 м +0,25 м +3,44 м, тт.І-К-0,18 м+1,44 м +2,62 м +1,07 м +1,07 м, тт.К-З-7,00 м, тт.З-Б 8,34 м +0,52 + 4,05+0,01 м), земельну ділянку S1 площею 28 кв.м (S1- від тт.Л-М-4,65 м, тт.М-Н-1,00 +4,00 м+1,00 м,тт.Н-О-4,65 м, тт.О-Л-6,00 м), земельну ділянку S1 площею 688 кв.м (S1 від тт.С-Д-10,93 м, тт.Д-Е 70,73 м, Е-У-8,46 м, тт. У-Т 71,78 м, тт. Т-С 1,00 м) з врахуванням належної площі будинку та надвірних будівель і споруд, з входом-в`їздом через встановлені ворота та хвіртку з АДРЕСА_1 (на плані синім кольором) загальною площею всіх ділянок - 834 кв.м;

-виділити в користування ОСОБА_1 в рахунок Ѕ частки земельну ділянку площею 835 кв.м, а саме: земельну ділянку S2 площею 25 кв.м (S2 - від тт.З-К 7,00 м, тт. К-Х 2,54 м, тт.Х-А 6,01 м, тт.А-З 5,38 м), земельну ділянку S2 площею 391 кв.м (S2- від тт.П-О-5,00 м, тт.О-Н 4,65 м, тт.Н-М-1,00 м+4,00+1,00 м, тт.М-Л-5,65 м, Л-Ц-2,48 м+11,00 м+1,22 м, тт.Ц-І-1,07 м+2,62 м+1,44 м+0,19 м, тт.І-Ї 3,44 м+0,25 м+6,14 м+5,09 м, тт.Ї-В 16,17 м+10,00 м,тт.В-Р-15,44 м, тт.Р-П -10,01 м+9,11 м+2,36 м), земельну ділянку S2 площею 419 кв.м (S2- від тт. Т-У-71,78 м, тт.У-Є 4,59 м, Є-Ф-72,99 м, тт.Ф-Т-7,07 м) з врахуванням належної площі будинку та надвірних будівель і споруд, з входом-в`їздом через існуючі ворота з АДРЕСА_1 (на план-схемі зеленим кольором) загальною площею всіх ділянок - 835 кв.м.

Відповідно до сервітуту обом співвласникам будинку надати безперешкодний доступ за мірою необхідності до частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами з земельної ділянки спільного користування площею 69 кв.м в точках С, Т, Ф, Х, К, Л, П, Р, С (на плані червоний штрих).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у розмірі 6862 (шість тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.01.2022 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА