КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9699/2022
У Х В А Л А

19 серпня 2022 року місто Київ

справа № 753/24389/19

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Трусової Т.О., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копєйчиков Іван Володимирович, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом скасування записів про право власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копєйчиков Іван Володимирович, ОСОБА_7 про відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 29 липня 2022 року подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

04 серпня 2022 року Київським апеляційним судом до суду першої інстанції направлено запит про витребування справи №753/24389/19.

16 серпня 2022 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою відповідач подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

На обґрунтування доводів вказаного клопотання посилалася на те, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано 26 червня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 23 листопада 2021 року, відповідач не була присутня в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення (т.3, а.с. 217).

Дати складення повного тексту оскаржуване рішення не містить.

Доказів відправлення та отримання відповідачем копії оскаржуваного рішення матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі, відповідач ОСОБА_1 вказує, що отримала копію оскаржуваного рішення 29 червня 2022 року.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 подана до суду 29 липня 2022 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Разом з апеляційною скаргою, відповідачем було подано клопотання у якому остання просила зменшити розмір судового збору та відстрочити його оплату до ухвалення судового рішення.

На обґрунтування доводів вказаного клопотання, зазначала що в цьому році їй виповнюється 60 років, вона ніде не працює та з огляду на вік не має змоги знайти роботу. Вказувала, що в країні простежується загальний стан зменшення працевлаштованого населення, зменшення кількості робочих місць та виробництва, що викликано війною в Україні. Через відсутність роботи та інфляцію, їй важко здійснити оплату судового збору. Зазначала, що загальна сума судового збору, яку їй потрібно сплатити є не підйомною для неї.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявника, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Обставини, зазначені у заяві відповідача ОСОБА_1 , а саме те, щов цьому році їй виповнюється 60 років, що вона ніде не працює та з огляду на вік не має змоги знайти роботу, їй важко здійснити оплату судового збору та те, що загальна сума судового збору, яку їй потрібно сплатити є не підйомною для неї, не є безумовною підставою для зменшення суми судового збору, оскільки апелянтом не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів на підтвердження складного майнового стану відповідача, який би унеможливлював сплату нею судового збору: довідки з податкових органів про доходи, довідки з Пенсійного фонду, інші докази майнового стану.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та заяви про зменшення розміру судових витрат та відстрочення сплати судового збору, приходжу до висновку, що доводи, наведені відповідачем ОСОБА_1 , не дають підстав для задоволення вказаної заяви про зменшення суми судового збору та відстрочення його сплати, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне зменшення (звільнення) сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Згідно з п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені в п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року подані до суду позовні заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подачу первісного позову до суду першої інстанції, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 5668,40 грн., за подання зустрічного позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4442,96 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі, відповідач ОСОБА_1 просила скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог первісного позову та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове.

Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги вимоги апеляційної скарги, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 15167,04 грн. на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року.

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про зменшення розміру судових витрат та відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Трусової Т.О., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копєйчиков Іван Володимирович, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом скасування записів про право власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копєйчиков Іван Володимирович, ОСОБА_7 про відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.