Справа № 584/1646/21
Провадження № 2/584/207/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16.08.2022 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

за участю: секретаря Зікрати Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Путивльської міської ради Конотопського району Сумської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області.

Позивач як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом спільного проживання на день смерті. Інший спадкоємець за законом ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_2 , відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивача по справі.

До спадкового майна входить в тому числі і 23/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною часткою надвірних споруд, належні померлому на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2003.

Померлим за життя було проведено реконструкцію вказаної частки будинку, що вбачається з акту державної приймальної комісії від 09.04.2004 про введення в експлуатацію цього об`єкта та технічного паспорту на нього від 27.07.2021.

Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно у зв`язку з суперечливістю поданих документів.

Посилаючись на те, що померлий чоловік на законних підставах здійснив реконструкцію зазначеної частки будинку під магазин, який спадкодавець ввів в експлуатацію, але за життя не здійснив державної реєстрації права власності на цей об`єкт, просила визнати за нею всі права забудовника 23/100 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що належали померлому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12.03.2003, щодо її реконструкції під нежитлове приміщення (магазин), у тому числі проведення державної реєстрації права власності на нього, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Витрати по справі просила покласти на неї.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав, про правові наслідки визнання позову обізнаний.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснено в п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області помер ОСОБА_2 , чоловік позивача (а.с. 6, 7).

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_2 разом з дружиною ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3 , що вбачається з довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради від 14.12.2021 № 6145 (а.с. 8).

Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, що вбачається з фотокопії заяви від 25.02.2021 № 53 (а.с. 55).

Відповідно до фотокопії нотаріально посвідченої заяви від 13.01.2021, ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 на користь його дружини - ОСОБА_1 (а.с. 56).

З фотокопії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.02.2021 вбачається, що 25.02.2021 Путивльською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу № 19/2021 (а.с. 32).

До спадкового майна входить: 19/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали померлому на підставі договору дарування частки житлового будинку від 26.11.1997; 3/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали померлому на підставі договору від 20.06.2002; 23/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали померлому на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2003 (а.с. 9-11).

17.11.2021 позивач звернулася до державного нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з нежилого приміщення (магазину), що розташоване по АДРЕСА_1 , але постановою державного нотаріуса від 17.11.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нежиле приміщення (магазин) та присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна (а.с. 33-34).

Як вбачається з фотокопії договору купівлі-продажу від 12.03.2003, посвідченого державним нотаріусом Путивльської державної нотаріальної контори 12.03.2003 за реєстровим № 310, ОСОБА_2 купив 23/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд, загальна площа якого становить 118, 2 кв.м, житлова 79,2 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності Путивльської міської ради Сумської області (а.с. 11).

Згідно фотокопії акту обстеження квартири по АДРЕСА_3 на предмет її переведення в нежиле приміщення від 23.04.2003, в результаті обстеження комісія прийшла до висновку, що частину квартири по АДРЕСА_3 можна використовувати як нежиле приміщення під торгову точку (а.с. 17).

Відповідно до фотокопії рішення виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району від 30.04.2003 № 88 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на підготовку проекту відведення земельної ділянки для відкриття торгівельної точки по АДРЕСА_3 », було вирішено надати дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 для відкриття торгівельної точки в зв`язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки, термін складання проекту до 01.06.2003. ОСОБА_2 було попереджено, що питання про надання дозволу на переобладнання частини будинку АДРЕСА_3 може бути розглянуте тільки після складання проекту відведення земельної ділянки (а.с. 18).

Відповідно до фотокопії рішення виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району від 30.04.2003 № 89 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проектно-кошторисної документації по реконструкції частини житлового будинку по АДРЕСА_3 », було вирішено надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проектно-кошторисної документації по реконструкції частини житлового будинку по АДРЕСА_3 під торгівельну точку, згідно рішення міськвиконкому № 159 від 25.06.98 «Про затвердження «Типового положення « Про порядок переведення приватних житлових приміщень до категорії не житлових» (а.с. 19).

Відповідно до фотокопії акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта магазину по АДРЕСА_3 , від 09.04.2004, було вирішено пред`явлений до прийняття об`єкт прийняти в експлуатацію (а.с. 13-16).

З фотокопії рішення виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району від 27.05.2004 № 118 «Про затвердження актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію магазину по АДРЕСА_3 » вбачається, що було вирішено акти державної приймальної комісії від 09.04.2004 про прийняття в експлуатацію магазину приватного підприємця ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , затвердити (а.с. 20).

Відповідно до фотокопії рішення Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 12.12.2006 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення частини земельної ділянки по АДРЕСА_4 для комерційної діяльності», було надано дозвіл ОСОБА_2 на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення частини земельної ділянки по АДРЕСА_4 , площею 35 кв.м, яка була надана для обслуговування житлового будинку в категорію «для комерційного використання» (а.с. 21).

З фотокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 070193 від 07.04.2005 вбачається, що ОСОБА_2 є співвласником земельної ділянки площею 0,1000 га (16/25 часток), розташованої по АДРЕСА_3 , наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 30).

З фотокопії архівного витягу рішення вісімдесятої сесії шостого скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 29.10.2015 «Про перейменування вулиць міста Путивль» вбачається, що АДРЕСА_3 було перейменовано у АДРЕСА_1 (а.с. 31).

Убачається з технічного паспорту від 27.07.2021 те, що будинок, розташований по АДРЕСА_3 має загальну площу двох квартир - 111,2 кв.м, житлову 64,7 кв.м, а загальну площу двох квартир разом з магазином 143,5 кв.м, житлову 64,7 кв.м (а.с. 22-25).

Відповідно до фотокопії довідки-характеристики нерухомого майна від 27.07.2021, власниками будинку АДРЕСА_3 є: ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 26.11.1997 19/50 часток, на підставі договору дарування від 20.06.2002 3/100 часток, на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2003 - 23/100 часток; ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25.08.1976 9/25 часток (а.с. 12).

Убачається з технічного паспорту від 27.07.2021 те, що магазин, розташований по АДРЕСА_3 має загальну площу 32,3 кв.м, основну 26,1 кв.м (а.с. 26-28).

Відповідно до фотокопії довідки-характеристики нерухомого майна від 27.06.2021, власником магазину АДРЕСА_3 є: ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2003, загальною площею 32,3 кв.м, основною площею 26,1 кв.м (а.с. 29).

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ЦК України, переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.

В силу ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.

Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми законодавства, суд вважає можливим визнати за позивачем всі права забудовника 23/100 часток житлового будинку АДРЕСА_3 , при цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте.

Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 141, 142, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 259, 263-268 ЦПК України,

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 всі права забудовника 23/100 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , що належали ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12.03.2003, щодо її реконструкції під нежитлове приміщення (магазин), у тому числі проведення державної реєстрації права власності на нього, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Путивль Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв