справа № 631/350/22
провадження № 2-н/631/182/22
Нововодолазький районний суд Харківської області
С У Д О В И Й Н А К А З
09 серпня 2022 року селище міського типу Нова Водолага
Виходячи з приписів частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг.
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ» розподільним підприємством, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в Харківській області та діє на підставі Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс газорозподільних систем).
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживачі, у тому числі побутові, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
У відповідності до пункту 40 Закону України «Про ринок природного газу» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою від 30 вересня 2015 року № 2498 затвердила Типовий договір розподілу природного газу.
Типовий договір розподілу природного газу є публічним, його умови є однаковими для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (пункти 1.1, 1.2 Договору).
Вищенаведений договір є договором приєднання, що укладається сторонами з урахуванням положень статтей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем Заяви-приєднання, сплати рахунку Оператору ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу (пункт 1.3 Договору). Обсяги споживання природного газу по особовому рахунку, відкритому на ім`я споживача, визнається згідно з Правилами комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі, визначеними розділом ІХ Кодексу газорозподільних систем.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07 грудня 2019 року № 2080 внесені зміни до Типового договору розподілу природного газу, як складової вартості природного газу. Відповідно до змін оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розмір плати за розподіл газу розраховується індивідуально для кожного абонента. За основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий «газовий рік» (період з початку жовтня до кінця вересня). Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу розподіляється на 12 рівних частин та помножується на встановлений НКРЕКП для Оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунку Оператора ГРМ (абзаці 2 пункту 6.6 розділу VI Договору). Споживачі можуть сплачувати за розподіл газу щомісяця або одним платежем за будь-який період, в тому числі квартал, півроку чи рік.
В обґрунтування заяви посилались на те, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , розподіл якого здійснюється АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ», що підтверджується заявою приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), фактом забезпечення його домоволодіння природним газом цілодобово, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо розподілу природного газу згідно вимог чинного законодавства.
Через неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної сплати послуг з розподілу природного газу, у останнього утворилась заборгованість, яка за період з 01.01.2021 року по 31.03.2022 року склала 864 гривні 53 копійки, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості за послуги розподілу природного газу.
Відповідно до вимог пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Положеннями статей 526, 527, 530, 615 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити виконавцеві послугу, якщо інше не встановлено договором.
За таких обставин, суд вважає, що заявлені вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат вирішується на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з чим з ОСОБА_1 належить стягнути суму сплаченого судового збору на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ».
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 168 Цивільного процесуального кодексу України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Окрім того, під час розгляду даної заяви суд бере до уваги, що Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19 липня 2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.
Відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 наведеної Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.
Разом із тим, згідно із Законом України від 03 листопада 2020 року № 950-ІХ «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» Розділ ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) доповнено пунктом 31 такого змісту: «До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, але не пізніше 1 січня 2022 року».
Законом України від 16 листопада 2021 року № 1874-ІХ «Про внесення зміни до пункту 31 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку із утворенням (ліквідацією) районів» у пункті 3? розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) цифри і слова «1 січня 2022 року» замінити цифрами і словами «1 січня 2023 року».
Також згідно листа Ради суддів України від 22 липня 2020 року № 9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.
Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28 червня 1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.
Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Красноградський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.
Керуючись статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статями 526, 527, 530, 615 Цивільного кодексу України, статтями 160 164, 165, 167 169, 170, 172 Цивільного процесуального кодексу України, -
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Т. М. Трояновська
Копію судового наказу надіслати боржникові одночасно з копією заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом (частина 3 статті 167 Цивільного процесуального кодексу України).
Роз`яснити боржнику, що відповідно до вимог частини 1 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України він має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та повинна містити відомості та документи, передбачені частинами 3 та 5 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог частини 1 статті 172 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію (текст), що містить інформацію про вебадресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом у разі відсутності офіційної електронної адреси.
Текст судового наказу розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вебадреса: reyestr.court.gov.ua
Судовий наказ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після його прийняття.
Судовий наказ набрав законної сили «_____» _____________20__ року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання до «_____» ___________20__ року.
Судовий наказ видано «_____» ______________20___ року.
Суддя: Т. М. Трояновська