Провадження 4-с/554/1/2022
Ухвала

(про задоволення скарги на дії державного виконавця)

20.07.2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І., за участі секретаря Шевченко О.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та бездіяльність приватного виконавця Гуріної Тетяни Вікторівни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

встановила:

20.12.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Гуріної Т.В., та уточнивши свої вимоги прохали суд скасувати постанову приватного виконавця від 06.12.2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника автомобіля KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN/ номер шасі НОМЕР_2 , 2005 р.в., зобов`язати приватного виконавця Гуріну Т.В. винести відповідно постанову про припинення розшуку транспортного засобу і надіслати її до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області, скасувати постанову приватного виконавця Гуріної Т.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №67332774 від 01.11.2021 року, як таку, що є протиправною і порушує вимоги чинного законодавства.

18.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу від приватного виконавця Гуріної Т.В., в якому остання прохала закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, так як на її думку справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

21.01.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому останні вказали, що не погоджуються з доводами приватного виконавця Гуріної Т.В. про закриття провадження по скарзі. Вважають, що оскарження дій приватного виконавця підлягає розгляду саме в цивільному суді, а не в адміністративному, як заявляє приватний виконавець.

У судове засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, надавши суду заяви з проханням розглядати скаргу у їх відсутність, скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Приватний виконавець Гуріна Т.В. в судове засідання не зявилася, прохала проводити розгляд скарги за її відсутності, прохала у задоволенні скарги відмовити.

На підставі ч.2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) суд дійшов висновку про розгляд скарги у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Суддею встановлено, що 01.11.2021 приватним виконавцем за вхідним № 1883 отримано заяву про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Вердикт Капітал»

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIIвід 02.06.2016 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 26 Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Приватним виконавцем було проведено перевірку отриманих документів на відповідність вимогам ст. 4 Закону, а саме:

у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно п. 5 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень в редакції Наказу Міністерства юстиції № 2832/5 від 29.09.2016 (далі Інструкція), у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Тому, на виконання вимог законодавства приватним виконавцем 01.11.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67332774, одночасно з якою винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Згідно п. 2 розділу VI Інструкції, виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Відповідно до ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII від 02.06.2016, приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Порядок надсилання документів виконавчого провадження врегульовано ст. 28 Закону.

Згідно ч.1. ст. 28 Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, які винесені 01.11.2022, направлені ОСОБА_2 цього ж дня рекомендованою кореспонденцією (відправлення № 975) за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 . Копією поштового конверта, який надано скаржниками, підтверджується факт отримання направленого листа.

У заяві про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Вердикт Капітал» просить звернути стягнення на автомобіль KIA RIO, ДНЗ НОМЕР_1 , 2005 р.в., належний боржнику, який є предметом застави.

Оскільки, в отриманій відповіді на запит № 120672541 від 01.01.2021 зазначено, що у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби, приватним виконавцем 01.11.2021 за вих. № 6545 направлено вимогу до ТСЦ МВС № 5341 щодо перенесення відомостей про вищевказаний транспортний засіб зі старої підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру транспортних засобів до нової підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС.

Згідно повідомлення вих. № 31/16-14-3307 від 11.11.2021 ТСЦ № 5341 МВС вжито заходи щодо усунення розбіжностей в ЄДР транспортних засобів, а саме: сформовано картку на автомобіль KIA RIO, ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідь МВС щодо наявності зареєстрованого транспортного засобу за ОСОБА_2 отримано 25.11.2021.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 56 Закону приватним виконавцем 25.11.2021 винесено постанову про арешт майна боржника . Обтяження внесено у Державний реєстр обтяжень рухомого майна, витяг про реєстрацію в ДРОРМ №76465397 від 25.11.2021.

Приватним виконавцем 25.11.2021 за вих. № 9145 направлено вимогу боржнику щодо надання транспортного засобу до 29.11.2021 для проведення опису. Вказану вимогу надіслано ОСОБА_2 25.11.2021 рекомендованою кореспонденцією (відправлення № 530) Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист отримано..

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. 30.11.2021 приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля KIA RIO, ДНЗ НОМЕР_1 .

04.12.2021 в телефонному режимі працівником поліції повідомлено про затримання транспортного засобу KIA RIO, ДНЗ НОМЕР_1 , оголошеного в розшук постановою від 30.11.2021, та про доставку його на Спецмайданчик ГУНП в Полтавській області (Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В).

Оскільки 04.12.2021 був вихідний день (субота), наступного робочого дня 06.12.2021 (понеділок) було проведено опис вказаного транспортного засобу. Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 56 Закону, якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Але зважаючи на те, що транспортний засіб було вилучено працівниками поліції в примусовому порядку та боржник не надав ключів і технічного паспорта автомобіля, доступ до салону був відсутній, про що вказано в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.12.2021. Тому, під час проведення опису транспортного засобу, не було зазначено об`єм двигуна, вид пального та пробіг.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Транспортний засіб KIA RIO, ДНЗ НОМЕР_1 передано на відповідальне зберігання представнику ДП «Сетам» - Солодовник Олені Олександрівні, повноваження якої підтверджено довіреністю від 17.11.2021.

Приватним виконавцем було проведено опис у присутності: двох понятих, представника ДП «Сетам» (зберігач майна) та працівника уповноваженого підрозділу Нацполіції. Про це свідчать підписи осіб на останньому аркуші постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.12.2021.

Вказана постанова 07.12.2021 направлена ОСОБА_2 рекомендованою кореспонденцією (відправлення № 243) .

ОСОБА_2 15.12.2021 надано ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 12.12.2021 по справі № 554/11692/21, про зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 67332774, заява зареєстрована за № 3441 від 15.12.2021.

Цього ж дня (15.12.2021) на виконання вищевказаної ухвали винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій згідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону.

16.12.2021 боржником подано заяву про передачу арештованого автомобіля йому на відповідальне зберігання, заява зареєстрована за № 3627 від 16.12.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону, арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Доводи державного виконавця, щодо того, що вказана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства не знаходять свого підтвердження, та суд вважає за необхідне відмовити у закритті провадженян по данй скарзі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, заходами примусового виконання рішень, відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Заявники прохають суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна та опис.

Норми процесуального права не передбачають повноважень суду на скасування рішень органів державної виконавчої служби або приватних виконавців. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 травня 2021 у справі № 905/64/15.

Суд вважає за необхідне відмовити в скарзі в частині визнання протиправними дії приватного виконавця Гуріної Т.В. щодо прийняття до виконання виконавчого документа, а саме: виконавчого напису нотаріуса, про відкриття виконавчого провадження №67332774, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частина 3 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ч.5 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження та направлення процесуальних документів боржнику дотримано вимог ст.ст.26, 28 ЗУ «Про виконавче провадження», що підтверджується матеріалами справи, які спростовують твердження заявника про неправомірність дій приватного виконавця.

Ураховуючи викладене, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суддя

постановила:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та бездіяльність приватного виконавця Гуріної Тетяни Вікторівни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - відмовити.

В задоволенні клопотання приватного виконавця Гуріної Тетяни Вікторівни про закриття провадження по справі відмовити.

Копію ухвали суду направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня її складання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом ухвали суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська