ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 697/897/20
Провадження № 22-ц/821/137/22
Категорія: 305010300

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкасиапеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1 - адвокатом Хорошун Оксаною Володимирівною на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2021 року (ухваленого під головуванням судді Льон О.М. в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області, повний текст судового рішення складено 19 листопада 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

15 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - СК «Глобус», правонаступником якої є ПАТ «СК «Українська страхова група», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Рено» та напівпричіпа-рефрижератора «Samro» SR 334, сірого кольору 11998 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що 08 липня 2016 року водій ОСОБА_3 , приїхавши з рейсу, поставив транспортний засіб «Рено» в гараж, а напівпричіп-рефрижератор «Samro» SR 334, сірого кольору 1998 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , на стоянці на території колишнього підприємства «Закордоненергокомплектбуд».

09 липня 2016 року, вказує ОСОБА_1 , йому зателефонував водій ОСОБА_3 і повідомив, що вночі внаслідок короткого замикання електропроводки сусіднього автомобіля ІVЕСО д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричіпом-рефрижератором-Е д.н.з. НОМЕР_3 , що був поставлений відповідачем ОСОБА_2 , який є його власником, згорів автомобіль останнього, а внаслідок того, що поряд стояв ще напівпричіп, то останній теж зазнав пошкодження. Напівпричіп ОСОБА_1 стояв найближче, тому він найбільше був пошкоджений. За фактом пожежі був складений Акт про пожежу від 09 липня 2016 року комісією РВ УДСНС України в Черкаській області.

Крім цього, 17 серпня 2016 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000542, в ході розслідування якого було призначено пожежно-технічну експертизу. Згідно протоколу огляду місця події від 31 серпня 2016 року слідчим Урицьким О.А. зафіксовано наступне: «На відстані 1 м. 660 см. по лівій боковій стороні пошкодженого вогнем автомобіля знаходиться напівпричіп-рефрежиратор д.н.з, НОМЕР_1 білого кольору, по довжині з правої сторони на відстані 5 м. 80 см. має обвуглення утеплювача та має чотири наскрізні прогари всередину напівпричепу. По лівій частині та тильній стороні ушкоджень немає».

Згідно висновку експерта № 5/27 від 12.09.2016 зроблено висновки про наступне: осередок пожежі знаходився в задній нижній частині кабіни автомобіля на рівні рами автомобіля ІVЕСО д.н.з. НОМЕР_2 , у просторі між переднім бортом напівпричепа-рефрижератора-Е д.н.з. НОМЕР_3 та кабіною; причина пожежі - занесення джерела запалювання із зовні; джерело запалювання в даному випадку - відкритий вогонь полум`я сірника, запальнички і т.ін.

Позивач вказує, що згідно попередньої калькуляції від 06 липня 2017 року на проведення ремонтних робіт напівпричепа «Samro» SR 334, сірого кольору 1998 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 необхідно витратити 1237009,20 грн.

У позовній заяві також зазначено, що 18 липня 2016 року ОСОБА_1 вже було пред`явлено позов до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача СК «Глобус» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки (пожежі) в Канівський міськрайонний суд (справа № 697/1540/16), який ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2019 року залишено без розгляду. Вважає, що позовна давність була перервана та її перебіг почався заново.

Враховуючи вищенаведене,приймаючи до уваги, що відповідачем не приймаються заходи, направлені на відшкодування спричиненої позивачеві шкоди,вказує ОСОБА_1 , він змушений був звернутися із відповідним позовом до Канівського міськрайонного суду Черкаської області та просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь спричинену пошкодженням його майна матеріальну шкоду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2021 року у задоволенні позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що винуватість відповідача у спричиненні передбаченої позовом шкоди позивачеві залишилась недоведеною, а пожежа, є непереборною силою, яка виникла внаслідок занесення джерела вогню ззовні невідомою особою. Також відсутній безпосередній причинний зв`язок між завданою шкодою позивачеві та діями відповідача, та жоден з наданих доказів на обґрунтування позову не містить в собі висновків про те, що саме відповідач будь-яким чином причетний до виникнення пожежі, що його поведінка є чи була неправомірною, що і в кінцевому випадку призвела до спричинення шкоди позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 24 грудня 2021 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Хорошун О.В., не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права, просила скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2021 року, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Хорошун О.В., зокрема мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що жоден із наданих доказів не дає змоги зробити достовірний висновок, що занесення джерела запалювання здійснила інша особа, а не відповідач у справі. Крім того, відповідач, в свою чергу, не робить жодних дій, щоб віднайти особу яка вчинила дії, внаслідок яких було пошкоджене майно позивача.

Відзив на апеляційну скаргу

04 лютого 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Дяченко В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому адвокат, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просила суд апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1 - адвокатом Хорошун О.В., залишити без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, транспортний засіб IVECO Eurotech MPL синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 та причіп-рефрижератор-Е д.н.з. НОМЕР_4 білого кольору належить ОСОБА_2 на праві власності.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , н/причіп-рефрижератор-е «Samro», сірого кольору 1998 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с.21).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні показали, що свої транспортні засоби ставили на стоянці на території колишнього підприємства «Закордоненергокомплектбуд», проте жодних договорів зберігання (схову) сторони не укладали.

09.07.2016 провідним інспектором Канівського РВ УДСНС України у Черкаській області капітаном цивільного захисту Хорошуном О.М. був складений акт про пожежу, відповідно до якого пожежа виникла 09.07.2016 року о 02 год. 55 хв., місце виникнення - відсік двигуна, пожежу виявлено о 3 год. 12 хв. ОСОБА_4 , повідомлення про пожежу надійшло о 3 год. 13 хв. до підрозділу ДСНС, причина пожежі ймовірна - коротке замикання електропроводки (а.с.19).

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Хорошун О.В. не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно із частиною 2статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (стаття 80 ЦПК України).

За змістом частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом першої інстанції при огляді матеріалів кримінального провадження № 0000542, які були оглянуті в судовому засіданні, а саме з висновку експерта № 5/27 від 12.09.2016 Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України вбачається, що осередок пожежі знаходився в задній частині кабіни автомобіля IVECO д.н. НОМЕР_2 , у просторі між переднім бортом напівпричепа-рефрижератора-Е д.н. НОМЕР_4 та кабіною, причина пожежі - занесення джерела запалювання із зовні, джерело запалювання в даному випадку - відкритий вогонь (полум`я сірника, запальнички і т.ін.

Також в матеріалах даного кримінального провадження містилася відповідь заступника начальника ВП заступника начальника слідчого відділення Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області Канівця В.В. про те, що на даний час в кримінальному провадженні № 0000542 від 17.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України повідомлення про підозру нікому не вручене та рішення по кримінальному провадженні ще не прийняте, досудове розслідування триває.

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Колегія суддів звертає увагу на те, що винуватість відповідача у спричиненні заявленої у позові шкоди позивачеві залишилась недоведеною, а пожежа, є непереборною силою, яка виникла внаслідок занесення джерела вогню ззовні невідомою особою.

Отже, посилання позивача на ч.2 ст. 1187 ЦК України не знайшло свого об`єктивного підтвердження та спростовується матеріалами кримінального провадження № 0000542 від 17.08.2016.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок, як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2020 року у справі № 686/25718/19 (провадження № 61-7697св20), від 30 грудня 2020 року у справі № 482/48/19 (провадження № 61-11020св20).

Наявні у матеріалах справи докази не підтверджують наявність вини та причинного зв`язку між діями відповідача та спричиненою позивачеві шкодою. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Щодо твердження апелянта, що позивач «не був почутим» судом, що є порушенням ст. 6 Конвенції, слід зазначити, що згідно статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

А згідно статті 13 ЦК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В спірному випадку, суд на підставі поданих доказів розглянув справу у відповідності до наведених норм. Розпоряджаючись своїми процесуальними правами на власний розсуд, позивач представив докази, які вважав достатніми та необхідними для вирішення спору. Апелянтом не вказано, в який спосіб суд обмежив права сторони, допустив неповне з`ясування обставин, тоді як в матеріалах справи відсутні дані щодо незабезпечення судом вирішення процесуальних клопотань, які впливали на правильне вирішення спору чи не дослідження всіх доказів, на які посилалися сторони.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - адвоката Хорошун О.В, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції з їх оцінкою.

Вирішуючи клопотання представника відповідача щодо застосування строків позовної давності суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що в судовому засіданні не доведено винуватість відповідача у спричиненні завданої шкоди позивачу, а тому суд не вбачав підстав для застосування позовної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші наведені представником представник ОСОБА_1 - адвокатом Хорошун О.В. в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження суду першої інстанції з наданням належної правової оцінки всім фактичним обставинам даної справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачає.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції судові витрати залишаються за особою, що подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.258, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1 - адвокатом Хорошун Оксаною Володимирівною - залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 2 травня 2022 року/