Дата документу 04.07.2022
Справа № 334/8170/13-ц
Провадження № 2/334/670/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря - Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2013 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.12.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 6700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість станом на 31.07.2013 року у розмірі 31996,51 гривень, яка складається з наступного:

заборгованість за кредитом - 6692,52 гривень;

заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 23542,55 гривень;

а також штрафи відповідно умов кредитного договору та правил надання банківських послуг:

штраф (фіксована частина) - 250 гривень;

штраф (процентна складова) - 1511,74 гривень.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не погашена.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.12.2007 року у розмірі 31996,51 гривень.

Заочним рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/8170/13-ц від 27.11.2013 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 31996,51 гривень та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 322,47 гривень.

03.12.2013 року копію заочного рішення було надіслано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернуто до суду із зазначенням Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

07.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/8170/13-ц від 27.11.2013 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/8170/13-ц від 04.10.2021 року ОСОБА_1 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення № 334/8170/13-ц від 27.11.2013 року задоволено.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2013 року у справі 334/8170/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.12.2007 року - скасовано.

Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача - адвокат Д`якова Т.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач заперечує проти укладання кредитного договору № б/н між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на те, що приблизно в серпні-вересні 2007 року у нього було викрадено чоловічу сумку (барсетку), у якій знаходились документи в тому числі паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків і посвідчення водія та інші особисті речі. Про вказані обставини ОСОБА_1 негайно повідомив правоохоронні органи.

В результаті вказаних обставин, з метою повторного отримання паспорта громадянина України, ОСОБА_1 звернувся до Ленінського РВ УМВС України в Запорізькій області. Але, у зв`язку із відсутністю бланків паспортів громадянина України, ОСОБА_1 було видано тимчасове посвідчення громадянина України, яким він користувався майже 2 роки, а паспорт громадянина України був виданий 20.03.2009 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області. Фото на ксерокопії паспорта громадянина України ОСОБА_1 не відповідає дійсному зображенню обличчю відповідача. В анкеті-заяві підпис ОСОБА_1 підроблений.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України; кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1, ч.2 п.1ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Згідност.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1ст.1048 ЦК України.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.12.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 6700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість станом на 31.07.2013 року у розмірі 31996,51 гривень, яка складається з наступного:

заборгованість за кредитом - 6692,52 гривень;

заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 23542,55 гривень;

а також штрафи відповідно умов кредитного договору та правил надання банківських послуг:

штраф (фіксована частина) - 250 гривень;

штраф (процентна складова) - 1511,74 гривень.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не погашена.

В якості доказів представником Банку надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10.12.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 31.07.2013 року, анкету-заяву від 14.12.2007 року, Умови та Правила надання банківських послуг, копію паспорта на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку ДПІ по Ленінському району м.Запоріжжя видану 08.04.1999 року про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 .

Відповідно до абзацу 5 п. 1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» в новій редакції, за рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 р. № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк».

Відповідач ОСОБА_1 посилаючись на те, що приблизно в серпні-вересні 2007 року у нього було викрадено чоловічу сумку (барсетку), у якій знаходились документи в тому числі паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків і посвідчення водія та інші особисті речі, категорично заперечує та повідомляє, що 10.12.2007 року особисто ним кредитний договір із ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладався та не підписувався, як і заява-анкета, а також, грошові кошти у кредит не бралися. Вказаний кредитний договір було укладено особами, якими було викрадено документи та здійснено їх підроблення.

Судом встановлено, що відповідно інформації Дніпровського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби від 01.09.2021 року № 2313-1164/2313.1-21 та згідно обліків Дніпровського відділу у м.Запоріжжі УДМС у Запорізькій області громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був документований паспортом громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 виданим 16.03.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області замість паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 виданого 11.10.1986 року Ленінським РВВС м.Запоріжжя у зв`язку із загальним обміном.

26.10.2007 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області заведено праву по втраті паспорта серії НОМЕР_1 .

20.03.2009 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_1 , 28,12.1969 року був виданий паспорт громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_3 замість втраченого паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.53).

01.08.2012 року Ленінський РВ УМВС України в Запорізькій області припинив діяльність та був сформований Ленінський РВУ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області . Справи та журнали втрати паспортів, а також журнали оформлення тимчасових посвідчень за 2007 рік не були передані до міграційної служби.

04.12.2018 року картотека заяв про видачу паспортів громадянина України зразка 1994 року була передана до архіву Центрального Міжрегіонального Управління ДМС України у м.Києві та Київської області.

З листа Центрального Міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київської області від 25.10.2021 року № 8010.14-49829/80.3.21 вбачається, що згідно відповідних Доручень ДМС до ЦМУ ДМС у м.Києві та Київської області від територіальних органі ДМС передано на централізоване зберігання паперову картотеку заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року.

В результаті перевірки паперових картотек виявлена заява на ім`я мовою оригіналу « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 11.10.1986 року Ленінським РВВС м.Запоріжжя, заява на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 20.03.2009 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області та заява на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16.03.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Ухвалою № 334/8170/13-ц від 04.11.2021 року, за клопотання представника відповідача витребувані докази, а саме:

від акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» оригінал заяви ОСОБА_1 від 10.12.2007 року, з метою отримання кредиту в ПАТ КБ «ПриватБанк» та оригінали інших документів, в яких міститься підпис ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

від Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у місті Києві та Київської області оригінал наступних документів:

заяву про видачу паспорта громадянина України зразка 1974 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.10.1986 року Ленінським РВВС в Запорізькій області;

заяву про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16.03.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області;

заяву про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 20.03.2009 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області.

Разом з тим, на неодноразові вимоги позивачем витребувані документи суду не надані.

Ухвала № 334/8170/13-ц від 04.11.2021 року представником позивача була отримана електронною поштою 23.11.2021 17:43:12 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, 02.12.2021 року, 28.01.2022 року отримано представником позивача Укрпоштою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою № 334/8170/13-ц від 04.11.2021 року повторно витребувано від акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» оригінал заяви ОСОБА_1 від 10.12.2007 року, з метою отримання кредиту в ПАТ КБ «ПриватБанк» та оригінали інших документів, в яких міститься підпис ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала № 334/8170/13-ц від 04.11.2021 року представником позивача була отримана електронною поштою 07.06.2022 17:30:45 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, 13.06.2021 року отримано представником позивача Укрпоштою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення

Однак, вимоги суду були проігноровані позивачем.

Крім того, ухвалою № 334/8170/13-ц від 16.02.2022 року визнано явку представника позивача в судове засідання призначене на 15.03.2022 року о 10:00 год. обов`язковою, для дачі особистих пояснень за позовною заявою.

Разом з тим, представник позивача в судове засідання не з`явився.

Ухвалою № 334/8170/13-ц від 16.02.2022 року повторно визнано явку представника позивача в судове засідання призначене на 04.07.2022 року о 15:00 год. обов`язковою, для дачі особистих пояснень за позовною заявою.

Однак, вимоги суду про обов`язкову явку представника позивача також були проігноровані.

17.12.2021 року, на виконання ухвали № 334/8170/13-ц від 04.11.2021 року від Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у місті Києві та Київської області надійшли оригінали наступних документів:

заява про видачу паспорта громадянина України зразка 1974 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.10.1986 року Ленінським РВВС в Запорізькій області;

заява про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16.03.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області;

заява про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 20.03.2009 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області.

Також судом встановлено, що в ксерокопії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 16.03.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області, яку надано позивачем, міститься фотокартка, на якій зображений не ОСОБА_1 , а інша особа чоловічої статі, яка має наступну зовнішність: овал обличчя є круглим, глибоко посаджені очі, тонкі губи та наявні вуса, невеликого розміру ніс, невеликі вуха та інше.

В паспорті громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 20.03.2009 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області на фотокартці зображений саме ОСОБА_3 , який має наступні зовнішні ознаки: овал обличчя є трикутним, очі з навислими віками, пухкі губи, відсутність вус, відносно крупний ніс, великі вуха та інше.

У посвідченні водія, виданого 26.01.2008 року ВРЕР № 3 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, міститься та ж сама фотокартка ОСОБА_1 із тією ж самою зовнішністю, яка міститься у паспорті громадянина України, виданого 20.03.2009 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області, що підтверджує його особу.

В заяві, яка нібито була заповнена ОСОБА_1 , з метою отримання кредиту, вказаний підпис відрізняється від підпису ОСОБА_1 , який зображений у паспорті громадянина України, який видано 20.03.2009 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області та посвідченні водія, виданого 26.01.2008 року ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області. Підписи, які проставлені у вказаних документах між собою різняться.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи в підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, чуд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Наведене свідчить про те, що позивачем не було виконано свого обов`язку із доказування обґрунтованості його вимог, а у суду відсутня можливість вважати, що наявні в матеріалах справи копія договору та інші документи є належними та допустимими доказами по справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 та п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись статтями: 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк» до ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, буд. 50

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ісаков Д.О.