Провадження № 2/344/1264/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,

за участі

секретаря судового засідання Стефанець Г.Я.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за завдану майнову шкоду,-

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів за завдану майнову шкоду.

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.12.2020 відповідачем ОСОБА_2 , в результаті порушення Правил дорожнього руху, пошкоджено його автомобіль марки Skoda Octavia А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим завдано йому майнової шкоди в сумі 87 382,71грн., що підтверджується звітом № 121/20 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від 24.12.2020, який виконано оцінювачем ОСОБА_3 ..

02.02.2021 постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі про адміністративне правопорушення № 344/17257/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

27.08.2021 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 87 382,71 грн. в позасудовому порядку, на що відповідачем 06.09.2021 була надана відповідь позивачу про те, що заявлена сума відшкодування повністю покривається лімітом цивільно-правової відповідальності за страховим полісом. Позивач зазначає, що такого полісу відповідач до відповіді на вимогу не додав.

Таким чином позивач, посилаючись на правову позицію викладену в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, в якій зазначається про відшкодування шкоди в повному обсязі особою, яка її заподіяла, вважає, що завдана йому майнова шкода в результаті ДТП підлягає відшкодуванню в повному обсязі завдавачем шкоди. Тому позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 87 382,71 грн., а також 908,00грн. судового збору.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема вказує, що в момент ДТП позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також позивач у своїй позовній заяві не вказав і не конкретизував, яких саме механічних пошкоджень отримав його автомобіль марки Skoda Octavia А5.В порушення п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом МЮУ і ФДМУ № 142/5/2092 від 24.11.2003р., його не запрошували і не повідомляли жодними засобами зв`язку про дату, місце та годину проведення огляду автомобіля Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 , на предмет фіксації механічних пошкоджень, що фактично позбавило його можливості спростувати перелік пошкоджень окремих елементів деталей автомобіля Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 . Тому із зафіксованими оцінювачем ОСОБА_3 пошкодженнями автомобіля відповідач не згідний. Також вказує на суперечливість, сумнівність, неоднозначність та необ`єктивність звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку № 121/20 від 24.12.2020р., оформленого оцінювачем ОСОБА_3 , оскільки в порушення пп. «ѓ»п.5.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом МЮУ і ФДМУ № 142/5/2092 від 24.11.2003р., у вказаному звіті не зафіксовано, не вказано та не зазначено обсяг і характер пошкоджень елементів деталей автомобіля, що в свою чергу фактично унеможливлює однозначно визначити вартість конкретних ремонтних операцій з їх відновлення. Також в Протоколі огляду транспортного засобу № 119/20 від 18.12.20 р. відсутній підпис власника (довіреної особи) транспортного засобу.

Окрім того, відповідач зазначає, що на момент ДТП в нього був наявний страховий поліс цивільно-правової відповідальності з лімітом відповідальності у 130 000 грн. за шкоду заподіяну майну, про що було повідомлено позивачу на місці ДТП відповідачем. Так само позивачу повідомляли дані полісу і поліцейські на місці події ДТП, оскільки поліцейським надавався поліс для оформлення ДТП. Інформація страховика також є і в Довідці № 673228 УПП в Івано-Франківській області від 05.12.2020 про ДТП. Крім того, у листі-відповіді на претензію позивача від 06.09.2021, відповідачем була надана інформація про страховика. Таким чином відповідач вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності». З наведених підстав, позивач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач скористався також правом відповіді на відзив в якому відхиляє аргументи відповідача, зокрема з тих підстав, що винуватцем ДТП є саме відповідач, якого притягнуто до адмінстративної відповідальності, натомість провадження у справі про керування позивачем транспортним засобом в стані сп`яніння закрито. Звертає увагу суду, що відповідачем додано до позовної заяви страховий поліс, без підтвердження сплати страхового платежу в сумі 459 грн. Також розмір страхового відшкодування за страховим полісом становить 130 000 грн., що перевищує граничний розмір суми страхового відшкодування, який становить 50 000 грн. (посилається на п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.).

В судове засідання позивач не з`явився, проте надав до суду клопотання про витребування доказів та про розгляд справи в його відсутності (а.с.94-96).

Відповідач в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача адвоката Дворського В. М. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову заперечує, та просить в позові відмовити (а.с.116).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.02.2021р. постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі про адміністративне правопорушення № 344/17257/21 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00грн. Згідно із зазначеною постановою, ОСОБА_2 05.12.2020 року, о 22 год. 20 хв., в м.Івано-Франківську, на перехресті вулиць Галицька - Тролейбусна - Пасічна, керуючи транспортним засобом «Mazda 6» , д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зайняв вчасно відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині та під час здійснення розвороту із смуги, яка вказує напрямок руху прямо на вимкнений сигнал світлофора додаткової секції ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу « Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч на зелений сигнал світлофора прямо, в результаті чого сталося зіткнення та транспортний засіб по інерції здійснив наїзд на паркан. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3 б . п.16.6, п.16.9 та п.10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП (а.с.32).

Згідно з Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який видано Комунальним некомерційним підприємством «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» № 613 від 05.12.2020, на час огляду 05.12.2020 о 23 год. 10 хв., ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.52).

Відповідно до постанови судді Івано-Франківського міського суду в справі про адміністративне правопорушення № 344/17222/20 від 18.02.2021 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 84).

Суд зазначає, що попри позицію відповідача не надає оцінки щодо наявності чи відсутності на момент вчинення ДТП стану алкогольного сп`яніння в позивача, оскільки стан позивача та його дії в момент вчинення ДТП не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та завданою шкодою.

Таким чином, приймаючи до уваги обставини встановлені постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі про адміністративне правопорушення № 344/17257/21 від 02.02.2021, які, за змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є преюдиційними, суд вважає встановленим наявність причинно наслідкового зв`язку між порушенням ОСОБА_2 вимог п.2.3 б . п.16.6, п.16.9 та п.10.4 Правил дорожнього руху України, та спричиненням ДТП в наслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тобто вина відповідача у вчиненні ДТП є достовірно встановленою належними та допустимими доказами.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку № 121/20 від 24.12.2020р., оформленого оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку автомобіля Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, складає 87 382, 71 грн. (а.с.7-31).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником «Skoda Octavia А5» , д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 відповідач у справі (а.с.13).

В поданому позові позивач посилається н вимоги ст.ст. 11, 1166, 1187 ЦК України, та на правову позицію викладену в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, в якій зазначається про відшкодування шкоди в повному обсязі особою, яка її заподіяла, та вважає, що завдана йому майнова шкода в результаті ДТП підлягає відшкодуванню в повному обсязі завдавачем шкоди.

Натомість відповідач посилається на те, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована, відтак, з позиції відповідача, завдана ним шкода підлягає відшкодуванню страховиком.

Вирішуючи спір між сторонами по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у страховій компанії «МСК». Згідно Полісу № 201794405 обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.11.2020р., оформленого страховою компанією «МСК», ліміт страхової суми за шкоду заподіяної майну складає 130 000,00грн. за виключенням розміру франшизи в сумі 2 500,00грн. (а.с. 57). За даними перевірки поліса (посилання на веб-сайт http://www.mtsbu.ua/ua/), поліс № 201794405 - діючий (а.с.58).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно частини 1 статті 1194 Цивільного кодексу України до особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено правовий висновок щодо мети страхування відповідальності власників транспортних засобів, який полягає в тому, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, тобто суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Також судом встановлено, що позивач не звертався до страховика відповідача з метою отримання страхового відшкодування, та не отримував відмови страховика у виплаті. При цьому, посилання позивача на те, що йому не було надано даних страхового полісу, чи на те, що матеріали справи не місять квитанції про сплату станових послуг, не заслуговують уваги.

Так, позивач був поінформований відповідачем про дані страхового полісу і у відповіді на вимогу про відшкодування шкоди (а.с. 36), а до того дані щодо страхового полісу були зазначені і в Довідці № 673228 УПП в Івано-Франківській області від 05.12.20 про ДТП (а.с.55-56). Окрім того, суд зважає на те, що позивач, вже будучи обізнаним з матеріалами даної цивільної справи та достовірно знаючи про наявність страхового полісу, за час розгляду справи не звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Також суд не надає оцінки позиції позивача щодо того, що сума страхового відшкодування за полісом перевищує страхову суму, яка визначена п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки зазначене відноситься до спорів з страховиком, та не стосується предмета даного спору.

З урахуванням наведеного, враховуючи те, що розмір завданої шкоди є меншим ліміту відповідальності страховика, а також те, що позивачем не доведено, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Також суд зазначає, що, зважаючи на вказану підставу для відмови у позові, позиція відповідача щодо невідповідності звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, немає значення для правильного вирішення спору по суті, а відтак не оцінюється судом.

Окрім того, не підлягає задоволенню клопотання позивача про витребування у відповідача оригіналу страхового полісу та доказів сплати його вартості. Так, копія страхового полісу при наданні його до суду завірена відповідачем у встановленому законом порядку («Згідно з оригіналом») (а.с.57), та надано докази перевірки чинності полісу (а.с.58), що виключає в суду будь-які сумніви з приводу наявності у відповідача чинного страхового полісу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за завдану майнову шкоду - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текс рішення виготовлено та підписано 04.05.2022.

Суддя Богдан АТАМАНЮК