АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 сепня 2022 року

м. Чернівці

справа № 727/7948/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 червня 2022 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Танасійчук Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 червня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6191 гривень 63 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 7680 гривень 6 копійок.

Суд виходив з того, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати у розмірі 22 569 гривень 86 копійок.

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 800 гривень.

Представником відповідача заявлено вимогу про стягнення 18 000 гривень витрат на правничу допомогу.

Заяв про зменшення витрат на правничу допомогу сторони не подавали.

Суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (57,3%), що від заявленої суми 10 800 гривень складає 6191 гривень 63 копійки. А також стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (42,6% ), що від заявленої суми 18 000 гривень, складає 7 680 гривень 60 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в сумі 7 680 гривень 60 копійок та ухвалити нове судове рішення про відмову у відшкодуванні таких витрат.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем не було подано разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Письмова заява відповідача з вимогою про стягнення судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги в матеріалах справи відсутня.

Відповідач не звертався з заявою про намір подати додаткові доказі на підтвердження понесених ним витрат на оплату правничої допомоги. Заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами була подана до суду з порушенням п`ятиденного строку, визначеного в процесуальному законі. Таку заяву не було направлено позивачу.

Позивачці не було відомо про день та час судового засідання суду першої інстанції в якому вирішувалось питання про ухвалення додаткового рішення, що позбавило її можливості надати клопотання про зменшення судових витрат.

Суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам, які надані відповідачем на підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги.

Судом першої інстанції не враховано критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання їх спільних дітей;

- стягнути аліменти у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки частину понесених додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 41 345 гривень.

В суді першої інстанції відповідачу ОСОБА_2 правничу допомогу надавала адвокат Гаврелюк О.А., що підтверджується ордером від 23 вересня 2021 року №1013144 (а.с.47), договором про надання адвокатської правової допомоги від 8 жовтня 2021 року №09/08-10/2021 (а.с.115-117).

З квитанції від 25 листопада 2021 року вбачається, що юридичній фірмі «Куцак та Партнери» було сплачено 18 000 гривень за адвокатські послуги, яка надавалися ОСОБА_2 (а.с.118).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 судових витрат, понесених на оплату послуг з надання правничої допомоги.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 3 червня 2020 року у справі №211/1674/19.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до закінчення судових дебатів у справі, а саме 6 січня 2022 року, подав в суд першої інстанції на підтвердження понесення та оплати послуг з надання правничої допомоги надав договір про надання адвокатської правової допомоги від 8 жовтня 2021 року №09/08-10/2021 та квитанцію від 25 листопада 2021 року про оплату послуг з надання правничої допомоги з метою відшкодування таких витрат за рахунок позивчки.

19 травня 2022 року у справі було ухвалено судове рішення. Питання щодо розподілу судових витрат, які сторони понесли на оплату послуг з надання правничої допомоги судом не вирішувалось.

30 травня 2022 року представник відповідача подала заяву про ухвалення додаткового рішення разом з новим доказом, а саме актом виконаних робіт (послуг) від 19 травня 2022 року, №19052022.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції не враховано, що акт виконаних робіт (послуг) від 19 травня 2022 року, №19052022 був поданий до суду першої інстанції з порушенням процедури, визначеної частиною восьмою статті 141 ЦПК України, оскільки докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таких заяв та доказів під час дебатів подано не було.

З огляду на вказане, акт виконаних робіт (послуг) від 19 травня 2022 року, №19052022 слід залишити без розгляду.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 27 квітня 2022 року у справі № 295/14777/20.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що докази, які були подані відповідачем на підтвердження обставин щодо понесення судових витрат з надання правничої допомоги є недостатніми.

За відсутності акту приймання-передачі наданих послуг, розрахунку витрат відповідача підстави для стягнення з позивачки на користь ОСОБА_2 судових витрат, понесених на оплату послуг з надання правничої допомоги, відсутні.

Щодо судових витрат, понесених позивачкою у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції

Відповідно до договору про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги №36 від 2 серпня 2021 року та ордеру серії СЕ №1045874 правничу допомоги в суді апеляційної інстанції позивачці надавала адвокат Якобишена Т.Д.

Згідно з додатковою угодою до договору про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги №36 сторони погодили розмір гонорару адвоката з розрахунку 1200 гривень за годину роботи.

Згідно з актом про прийняття-передачі наданих послуг від 11 липня 2022 року адвокат Якобишена Т.Д., у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, надала ОСОБА_1 юридичні послуги на загальну суму 7 200 гривень, витративши на такі послуги 6 годин.

З квитанції від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 вбачається, що сплатила адвокату Якобишеній Т.Д. 7200 гривень згідно з договором про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги №36 від 2 серпня 2021 року.

Отже, ОСОБА_1 документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу в розмірі 7 200 гривень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 6 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік

З позовної заяви вбачається, що її ціна складала 70 145 гривень 50 копійок.

Позов було задоволено частково на загальну суму 39 369 гривень 86 копійок, що складає 56,13 процентів від ціни позову.

Отже, витрати позивачки, понесені нею на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 4041 гривень 36 копійок.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив додаткове рішення в частині, яке оскаржується, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Акт виконаних робіт (послуг) від 19 травня 2022 року, №19052022 слід залишити без розгляду.

Відмовити ОСОБА_2 у відшкодуванні витрат на оплату послуг з правничої допомоги.

Керуючись статтями 367, 368, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 червня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат, понесених на оплату послуг з надання правничої допомоги скасувати.

Акт виконаних робіт (послуг) від 19 травня 2022 року, №19052022 залишити без розгляду.

Відмовити ОСОБА_2 у відшкодуванні витрат на оплату послуг з правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4041 (чотири тисячі сорок одну) гривню 36 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 серпня 2022 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

І.М. Литвинюк