Справа № 333/1689/22
Провадження № 2/333/2371/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Говіної Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу № 333/1689/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Людмила Сергіївна, -

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 30,63 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 11357; земельну ділянку для ведення садівництва, кадастровий номер :02:001:1546, площею 0,0676 га, що розташована в Степненській сільській раді Запорізького району Запорізької області, с/т «Катерина», д. 6; кошти на рахунку № НОМЕР_1 в установі Ощадбанку № НОМЕР_2 ЗОУ АT «Ощадбанк» в розмірі 1 000,00 доларів США; кошти на рахунку № НОМЕР_3 в установі Ощaдбaнкy № 10007/0196 ЗОУ АT «Ошадбанк» в розмірі 20 000,00 грн. За життя, покійний брат позивача склав заповіт від 01.04.2014 року на ім`я позивача на однокімнатну квартиру за номером АДРЕСА_1 .

У спадкодавця був син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Останній майже все своє життя відбував покарання за злочини, які він скоював.

Після чергового звільнення з місць позбавлення волі та відбуття строку покарання ОСОБА_3 , дізнавшись про заповіт, застосовуючи тиск та погрози як на батька, так і на позивача, змусив ОСОБА_2 переписати заповіт на його ім`я. Так, ОСОБА_2 , 30 чepвня 2016 року було складено новий заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорiзькoгo мicькoгo нотаріального округу Таранушенко В.М., зареєстровано в реєстрі за № 403, яким ОСОБА_4 все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, всі свої права та обов`язки, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповідав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки позивач знала про існування заповіту на ім`я сина спадкодавця, то після смерті свого брата не зверталася до нотаріуса, так як син померлого також знав про заповіт та був присутній на похоронах батька. Хоча витрати з поховання брата та подальшому встановлення пам`ятника понесла позивач. Після смерті спадкодавця, ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. лише у 2021 poцi. 3a його заявою було відкрито спадкову справу. Але останній не прийняв спадщину в 6-ти місячний строк, встановлений законодавством та не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою та вважається таким, що спадщину не прийняв. У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_3 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2021 року через пропуск строку для прийняття спадщини та відсутності доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Факт не прийняття ним спадщини пояснюється тим, що з 04.10.2018 року ОСОБА_3 знаходився під вартою. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2019 року по справі № 333/2129/18 його було визнано винуватим у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України. У вироку суду зазначене місце постійного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . 26 квітня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування на нерухоме майно та банківські вклади. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. Позивач не відразу дізналася про його смерть, оскільки тривалий час з ним не спілкувалася через його жорстоке відношення до неї та померлого ОСОБА_2 . У січні 2022 року позивач дізналась про смерть ОСОБА_3 . Але з оголошенням воєнного стану на території України, свідоцтво про смерть племінника вона отримала лише 03 травня 2022 року. Після того, як позивач отримала свідоцтво про смерть, вона у травні 2022 року звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. та отримала постанову про відмову вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого за законом.

Посилаючись на зазначене, просить суд визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у два місяці, з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2022 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

09 червня 2022 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким Запорізька міська рада заперечує проти позову в повному обсязі, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач у своєму позові не довела поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 13.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Говіна Л.В. в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач додатково пояснила, що з її племінником ОСОБА_3 у неї були погані стосунки, оскільки останній все життя, починаючи з малолітства, постійно перебував в місцях позбавлення волі, а у той час коли жив вдома, жорстоко ставився до батька. Після того як ОСОБА_3 дізнався, що батько склав заповіт на її ім`я, він постійно їй погрожував, надсилав на телефон повідомлення, де описував, що він зробить з нею та її сім`єю. Вона попросила брата переписати заповіт, оскільки із за погроз, побоювалася і за себе, і за нього. ОСОБА_2 переписав заповіт на сина, той заспокоївся. Після смерті брата вона до нотаріуса з заявою не зверталася, оскільки їй було достовірно відомо, що є заповіт на ім`я племінника, та вона була впевнена, що останній звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Після смерті брата, вона з племінником взагалі не бачилася та ніяким чином не спілкувалася. В грудні 2021 року їй прийшла повістка з Комунарського районного суду м. Запоріжжя, з якої вона дізналася, що ОСОБА_3 звернувся до неї з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування на нерухоме майно та банківські вклади. Під час розгляду справи племінник до суду не з`являвся, та вона попросила свою невістку зайнятися пошуком останнього. Через деякий час, у січні 2022 року, невістка повідомила їй, що ОСОБА_3 помер, остання впізнала його на фотокартках, які були їй надані працівниками моргу. Племінник на той час вже був похований. Через те, що в країні було оголошено воєнний стан, отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 вона змогла лише в травні 2022 року, та одразу звернулася до нотаріуса із заявою.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, відповідно до відзиву на позовну заяву просив суд розглядати справу за його відсутності, посилаючись на недоведеність позивачем поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути цивільну справу № 333/1689/22 без її участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, взявши до уваги пояснення, надані представником відповідача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_4 , виданого 19.04.2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 (спадкодавець) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

У спадкодавця був син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

21 березня 2021 року син спадкодавця ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 58/2021 (а.с. 65-76). ОСОБА_3 отримав постанову нотаріуса від 13.04.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через пропуск ним строку для прийняття спадщини та відсутності доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

26 квітня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування на нерухоме майно та банківські вклади (а.с. 38-40).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_5 , виданого повторно 28.04.2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 42). На момент смерті ОСОБА_3 цивільна справа № 333/2566/21 у Комунарському районному суді м. Запоріжжя розглянута не була.

За змістом наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_6 від 13.01.1956 року, ОСОБА_1 (позивач у цій справі) є рідною сестрою ОСОБА_2 (а.с. 12). Як вбачається з пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, остання про смерть племінника не знала, оскільки з ним тривалий час не спілкувалася через погрози їй та її онукам та його жорстоке відношення до її померлого брата. У січні 2022 року позивач дізналась про смерть ОСОБА_3 . Але з оголошенням воєнного стану на території України, свідоцтво про смерть отримала лише 03 травня 2022 року.

03.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Масловець Л.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 58/2021 (а.с. 65-86). Позивач є єдиним спадкоємцем померлого за законом.

03.05.2022 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Масловець Л.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Із змісту вказаної вище постанови вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було неподання останньою заяви про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України (а.с. 86).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 30,63 кв.м., яка належала йому на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 11357; земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий номер :02:001:1546, площею 0,0676 га, що розташована в Степненській сільській раді Запорізького району Запорізької області , с/т «Катерина», д. 6; коштів на рахунку № НОМЕР_1 в установі Ощадбанку № 10007/0196 ЗОУ АT «Ощадбанк» в розмірі 1 000,00 доларів США; коштів на рахунку № НОМЕР_3 в установі Ощaдбaнкy № 10007/0196 ЗОУ АT «Ощадбанк» в розмірі 20 000,00 грн.

У матеріалах справи міститься копія спадкової справи № 58/2021, що заведена 25 березня 2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Масловець Л.С.

За час життя, спадкодавець склав заповіт від 01.04.2014 року на ім`я позивача на однокімнатну квартиру за номером АДРЕСА_1 (а.с. 10). Після чергового звільнення з місць позбавлення волі та відбуття строку покарання син спадкодавця, ОСОБА_3 , дізнавшись про заповіт, змусив ОСОБА_2 переробити заповіт на все майно, що належало на день його смерті на ім`я ОСОБА_3 . Так, ОСОБА_2 , 30 червня 2016 року складено новий заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорiзькoгo мicькoгo нотаріального округу Таранушенко В.М., зареєстровано в реєстрі за № 403, яким ОСОБА_4 все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, всі свої права та обов`язки, а також все те, на що він за законом буде мати право заповідав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є сином позивача, суду пояснив, що померлий ОСОБА_2 є рідним братом позивача та його дядьком. Йому відомо, що деякий час позивач та її брат, ОСОБА_2 проживали разом, позивач доглядала його, займалася його лікуванням під час хвороби. Позивач мала з братом добрі, теплі стосунки. ОСОБА_2 у 2014 році на ім`я позивача склав заповіт на однокімнатну квартиру, що належала йому на праві власності. Але після того, як його син ОСОБА_3 звільнився з місць позбавлення волі та дізнався про даний заповіт, він почав постійно погрожувати позивачу та своєму батькові. Під його тиском ОСОБА_2 переробив заповіт на нього. Йому відомі обставини, що ОСОБА_3 була подана позовна заява до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування на нерухоме майно та банківські вклади, але в судове засідання він не з`являвся. Після чергової неявки в судове засідання ОСОБА_3 , свідок та його дружина зайнялися пошуком останнього. Після довгих пошуків, дізнались про його смерть. Позивач з племінником не спілкувалася, оскільки останній через майно погрожував розправою сім`ї позивача.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є невісткою позивача, суду пояснила, що померлий ОСОБА_2 , є рідним братом позивача. Позивач та ОСОБА_2 мали гарні стосунки, та останній у 2014 року на ім`я позивача склав заповіт. Син спадкодавця, ОСОБА_3 , погрозами змусив батька, ОСОБА_2 , переробити заповіт на його ім`я. Після зникнення ОСОБА_3 , вона займалася його пошуком, в результаті чого в одному з моргів м. Запоріжжя свідок у лютому 2022 року дізналась про смерть ОСОБА_3 , про що і повідомила позивача. Але з оголошенням воєнного стану на території України свідоцтво про смерть ОСОБА_8 отримали лише 03 травня 2022 року. Та позивач відразу звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , суду пояснила, що померлий ОСОБА_2 та позивач є її двоюрідними братом та сестрою. ОСОБА_1 з братом були дуже близькі та інших родичів він не мав, окрім позивача та свого сина. ОСОБА_1 його доглядала, займалась його лікуванням під час хвороби, готувала йому їсти та деякий час він у неї жив. Позивач допомагала йому з купівлею квартири, ремонтом та облаштуванням побуту. Вона турбувалася та доглядала за ним. Син померлого вів неблагонадійний спосіб життя, майже з дитинства відбував покарання за злочини. Коли перебував на волі зловживав алкогольними напоями та знущався над батьком.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З урахуванням встановлених обставин та наданих доказів, суд приходить до висновку, що з об`єктивних причин позивач на день спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини не мав змоги вчасно подати до нотаріальної контори заяву про своє бажання прийняти спадщину.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що про наявність підстав для задоволення позову, оскільки причини, зазначені позивачем є об`єктивними та непереборними.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилається на те, що був живий спадкоємець першої черги ОСОБА_3 , та наявність заповіту від 30.06.2016 року на його ім`я, тому вчасно не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини та оформити належним чином документи у встановлений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк.

Керуючись ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 81, 82, 89, 130, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (, адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Людмила Сергіївна ( АДРЕСА_4 ) задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27.07.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик