Справа № 226/3861/21
Провадження № 2/226/155/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (далі УСЗН) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в м.Авдіївка Донецька область та згідно із довідкою № 1455-16333 від 30.03.2015 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 . До складу сім`ї відповідача входить дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які також є внутрішньо переміщеними особами. Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 02.10.2017 останньому було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, (далі грошова допомога) на період з 02.10.2017 по 01.04.2018 в сумі 1768 грн, щомісячно. У зв`язку з внесеними до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 змінами розмір цієї допомоги був збільшений, тому управлінням був зроблений автоматичний перерахунок, згідно з яким грошова допомога склала 1884 грн щомісячно на період з 20.01.2018 по 01.04.2018. Відповідно до заяв від 02.04.2018 та від 04.10.2018 ОСОБА_1 було призначено грошову допомогу з 02.04.2018 по 01.10.2018 та з 04.10.2018 по 03.04.2019 в сумі 1884 грн щомісячно. На підставі заяви від 04.04.2019 та у зв`язку з тим, що дружина відповідача 05.04.2019 звільнилася з роботи, а з 15.07.2019 зареєструвалася фізичною особою-підприємцем, вказану грошову допомогу було призначено ОСОБА_1 з 04.04.2019 по 05.06.2019 в сумі 1884 грн, з 06.06.2019 до 01.08.2019 в сумі 1663 грн та з 01.08.2019 по 03.10.2019 в сумі 1884 грн щомісячно. Відповідно до заяви від 23.03.2020 ОСОБА_1 було призначено грошову допомогу з 04.04.2020 по 03.10.2020 в сумі 1884 грн щомісячно, строк виплати якої було продовжено на період карантину з 04.10.2020 по 07.10.2020 в сумі 1884 грн, з 08.10.2020 по 07.12.2020 в сумі 1663 грн та з 08.12.2020 по 03.04.2021 в сумі 1442 грн щомісячно. В результаті перевірки 21.04.2021 з`ясувалося, що дружина відповідача ОСОБА_4 має у власності 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності від 08.01.2008, що згідно з п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,є підставою для відмови в призначені цієї грошової допомоги. Після виявлення цього факту УСЗН було прийнято рішення від 21.04.2021 про припинення надання грошової допомоги з 01.05.2021 по 11.08.2021, про скасування попередніх рішень управління про призначення вказаної адресної допомоги та розраховано суму надміру виплачених коштів відповідачу за період з 02.10.2017 по 30.04.2021 у розмірі 77456 грн 96 коп., яку той на теперішній час не повернув. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь надміру виплачені йому кошти у розмірі 77456 грн 96 коп.

Представник позивача УСЗН до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, наполягаючи на позові, письмово сповістив суд про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Рамазанов Р.Р. всудове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність, надали відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги не визнали в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідача вказав, що вперше за призначенням спірної допомоги ОСОБА_1 звернувся до УСЗН із заявою від 03.04.2015, в подальшому ця допомога йому та членам його сім`ї призначалася неодноразово аж до 03.04.2021. Відповідачем було оскаржено до Донецького окружного адміністративного суду рішення УСЗН від 21.04.2021 про скасування рішень управління про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Цим судом в адміністративній справі № 200/8989/21 27.09.2021 було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яке набрало законної сили 28.10.2021. Частково задовольняючи позовні вимоги про скасування рішення УСЗН від 21.04.2021, зокрема, в частині скасування рішень управління від 06.04.2015, від 01.10.2015, від 04.04.2016, від 04.10.2016 та від 07.04.2017, Донецький окружний адміністративний суд виходив з того, що з 03.06.2017 наявність житлового приміщення в районі проведення антитерористичної операції є підставою для відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. Разом з цим скасування позивачем рішень про призначення допомоги від 01.11.2017, 10.04.2018, 17.10.2018, 10.04.2019, 15.10.2019, 01.04.2020, 15.10.2020 та припинення спірної щомісячної адресної допомоги не є безумовною підставою для її повернення. Звертаючись до УСЗН із заявою про призначення адресної допомоги 03.04.2015 ОСОБА_1 зазначав правдиві відомості щодо відсутності у нього, як і в будь-кого з членів його сім`ї, у власності житлового приміщення, розташованого в інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, як і було передбачено чинним на день подання первісної заяви, законодавством. У подальшому ОСОБА_1 зазначав відомості так, як він їх зазначив у своїй первісній заяві про призначення спірної допомоги, у тому числі, подаючи наступні заяви після 03.06.2017. Отже у ОСОБА_1 не виникло обставин після подання первісної заяви, які б впливали на призначення допомоги. Такі обставини існували як на момент подання заяв у період до 03.06.2017, так і після цієї дати. Також ОСОБА_1 та його дружині, яка до шлюбу мала прізвище ОСОБА_5 , не було відомо про наявність в її власності частки квартири, яка, як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 08.01.2008, була приватизована у спільну часткову власність з іншими членами сім`ї. На той час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була неповнолітньою та, навіть, у декларації кандидата на посаду особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік не зазначала цих відомостей, бо не знала про них. Ураховуючи необізнаність про наявність у його дружини свідоцтва про право власності, відповідач поводив себе добросовісно, не маючи наміру ввести в оману орган державної влади, а тому підстав для повернення грошової суми не має. Крім того після набрання чинності 03.06.2017 постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 № 370 позивач не виконував свій обов`язок щодо перевірки та контролю правомірності здійснення ним виплат призначеної допомоги більше чотирьох років, аж до 21.04.2021. Тому за умови, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог, просить суд застосувати до вимог позивача позовну давність стосовно періоду з 03.06.2017 по 22.12.2018 згідно із ч.3 ст.267 ЦК України.

У відповідь на відзив на позовну заяву представник УСЗН надав письмові доповнення, згідно з якими вказав, що на заяви відповідача від 02.04.2018, від 04.10.2018, від 04.04.2019, від 23.03.2020 управлінням були здійснені перевірки 03.04.2018, 10.10.2018, 05.04.2019 та 24.03.2020 відповідно щодо ОСОБА_2 , в яких зазначено, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відсутні. До суду УСЗН звернулося 21.12.2021. Що стосується пропуску строку позовної давності, просить суд позов задовольнити повністю, оскільки перевірки були зроблені вчасно і вини управління в цьому не має.

Згідно із ухвалою судді від 29.12.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 1455-16333 від 30.03.2015 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з м.Авдіївки Донецької області до АДРЕСА_1 (а.с.41).

ОСОБА_1 з 25.04.2009 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копіями довідок про взяття осіб на облік як внутрішньо переміщених осіб (а.с.30. 40, 42).

Згідно із рішенням УСЗН від 01.11.2017 ОСОБА_1 на підставі його заяви від 02.10.2017 була призначена щомісячна адресна грошова допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі за текстом адресна допомога або грошова допомога), з 02.10.2017 по 01.04.2018 у розмірі 1768 грн щомісяця (а.с.9, 10).

Відповідно до розпорядження УСЗН внаслідок проведеного автоматичного перерахунку адресна допомога, призначена ОСОБА_1 , за період з 20.01.2018 по 01.04.2018 становила 1884 грн (а.с.11).

Згідно із рішенням УСЗН від 10.04.2018 ОСОБА_1 на підставі його заяви від 02.04.2018 була призначена адресна допомога з 02.04.2018 по 01.10.2018 у розмірі 1884 грн щомісяця (а.с.12, 13).

Згідно із рішенням УСЗН від 17.10.2018 ОСОБА_1 на підставі його заяви від 04.10.2018 була призначена адресна допомога з 04.10.2018 по 03.04.2019 у розмірі 1884 грн щомісяця (а.с.14, 15).

09.04.2019 ОСОБА_2 звернулася до УСЗН із заявою про перерахунок адресної допомоги, оскільки вона звільнилась з роботи 05.04.2019 (а.с.17).

Згідно із рішенням УСЗН від 10.04.2019 ОСОБА_1 на підставі його заяви від 04.04.2019 була призначена адресна допомога з 04.04.2019 по 05.06.2019 в сумі 1884 грн щомісячно. У зв`язку із заявою дружини відповідача розмір щомісячної адресної допомоги було перераховано з 06.06.2019 по 05.08.2019 в сумі 1663 грн та з 06.08.2019 по 03.10.2019 в сумі 1442 грн(а.с.16, 17, 18).

31.07.2019 ОСОБА_7 звернувся до УСЗН із заявою про перерахунок грошової допомоги, оскільки ОСОБА_8 влаштувалась на роботу як фізична особа-підприємець з 15.07.2019 (а.с.19-21).

Згідно із рішенням УСЗН від 05.08.2019 ОСОБА_1 на підставі його заяви від 31.07.2019 була призначена адресна допомога з 01.08.2019 по 03.10.2019 у розмірі 1884 грн щомісяця (а.с.22).

25.09.2019 ОСОБА_7 звернувся до УСЗН із заявою про перерахунок грошової допомоги, оскільки його дружина ОСОБА_8 звільнилася з роботи 07.08.2020 (а.с.27).

Згідно із рішеннями УСЗН від 15.10.2019, від 01.04.2020 та від 29.09.2020 ОСОБА_1 на підставі його заяв від 04.10.2019, від 23.03.2020 та від 25.09.2020 була призначена адресна допомога з 04.10.2019 по 03.04.2020 у розмірі 1884 грн щомісяця, з 04.04.2020 по 03.10.2020 у розмірі 1884 грн щомісяця, з 07.08.2020 по 03.10.2020 у розмірі 1884 грн щомісяця (а.с.23-28).

Згідно із рішеннями УСЗН від 15.10.2020 ОСОБА_1 була призначена адресна допомога на період карантину з 04.10.2020 по 07.10.2020 в сумі 1884 грн, з 08.10.2020 по 07.12.2020 в сумі 1663 грн, з 08.12.2020 по 03.04.2021 в сумі 1442 грн (а.с.29).

У всіх вищенаведених заявах для призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 зазначив, що у будь-кого з членів сім`ї немає у власності (володінні) житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території України (у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої за станом на 21.04.2021, у власності ОСОБА_4 знаходиться 1/4 частина двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 08.01.2008 № НОМЕР_1 (а.с.31-33).

Про цей факт 21.04.2021 державними соціальними інспекторами УСЗН було складено відповідний акт (а.с.34).

На підставі рішень від 21.04.2021 та від 11.08.2021 УСЗН припинило виплату ОСОБА_1 адресної грошової допомоги з 01.05.2021 та скасувало рішення управління від 01.11.2017, 10.04.2018, 17.10.2018, 10.04.2019, 15.10.2019, 01.04.2020 та 15.10.2020 у зв`язку з поданням недостовірної інформації, яка впливає на призначення грошової допомоги (наявність у будь-кого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення) (а.с.35, 36).

Згідно розрахунку УСЗН від 25.08.2021 за період з 02.10.2017 по 30.04.2021 відповідачу було виплачено адресну допомогу в загальній сумі 77456 грн 96 коп. (а.с.37-38).

УСЗН на адресу відповідача спрямовано повідомлення від 27.08.2021 № 06/2567 щодо переплати адресної допомоги за період з 02.10.2017 по 30.04.2021 у розмірі 77456 грн 96 коп. та вирішення питання про повернення цієї переплати (а.с.39).

Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 200/8989/21 за позовом ОСОБА_1 до УСЗН про визнання протиправним та скасування рішення вимоги позивача задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення УСЗН про скасування рішень управління в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, від 21.04.2021 в частині скасування рішення управління від 06.04.2015, від 01.10.2015, від 04.04.2016, від 04.10.2016 та від 07.04.2017. Щодо скасування рішень управління від 01.11.2017, 10.04.2018, 17.10.2018, 10.04.2019, 15.10.2019, 01.04.2020 та 15.10.2020 адміністративний суд не знайшов підстав для скасування оспорюваного рішення УСЗН в цій частині(а.с.92-95)

Відповідно до ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно за ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на: створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014, (далі за текстом Порядок), пунктом 2 якого передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї.

Відповідно до абз.2 п.6 Порядку в редакції зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015, що діяла до призначення спірної допомоги, грошова допомога не призначалася у разі, коли будь-хто з членів сім`ї мав у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до абз.2 п.6 Порядку в редакції зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 370 від 31.05.2017, яка набрала чинності з 03.06.2017, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які не придатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Відповідно до абз.2 п.6 Порядку в редакції зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 05.09.2018, яка набрала чинності з 08.09.2018 і продовжувала діяти на момент наступних призначень спірної допомоги, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

За приписами ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналіз п.6 Порядку вказує на те, що до 03.06.2017 житлові приміщення, розташовані в районах проведення антитерористичної операції, що перебувають у власності заявника внутрішньо переміщеної особи, не були підставою для відмови у нарахуванні адресної допомоги. Після 03.06.2017 наявність у власності (володінні) заявника житлового приміщення або його частини в районах проведення антитерористичної операції, окрім на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або розташовані на лінії зіткнення, є тим обмеженням, що виключає нарахування адресної допомоги.

Відповідно до п.10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Виплата такої допомоги обмежена строком до шести місяців, але у випадку прийняття уповноваженим органом рішення на такий строк, останній не звільняється від обов`язку перевіряти та контролювати правомірність здійснення виплат призначеної грошової допомоги.

В результаті проведеної позивачем пеервіркибуло встановлено, що член сім`ї відповідача його дружина при звернення за державною допомогою мала у власності 1/4 частину жилої квартири, розташованої в м.Бахмуті (колишня назва Артемівськ) Донецької області.

Місто Бахмут Донецької області входило до переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 (втратило чинність) та від 02.12.2015 № 28-р (чинне).

У той же час м.Бахмут Донецької області не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затверджені указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019, який набув чинності 09.02.2019. До цього переліку м.Бахмут Донецької області також не входить.

З огляду на приведені правові норми та встановлені обставини наявність у власності члена сім`ї відповідача (отримувача спірної допомоги) частини житлового приміщення, яке розташовано в районі проведення антитерористичної операції (АТО) (після АТО на сході України з 30.04.2018 була введена операція Об`єднаних сил (ООС), виключає нарахування та виплату спірної допомоги у період з 02.10.2017 по 30.04.2021 в сумі 77456 грн 96 коп., яка через подання відповідачем недостовірної інформації, яка впливає на призначення грошової допомоги, була йому призначена та виплачена.

Відповідно до п.11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надмірно внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються уповноваженим представником сім`ї самостійно; за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже в статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд в постанові від 05.03.2018 у справі № 541/1153/17.

Відповідач всупереч вимогам Порядку діяв недобросовісно та не повідомив позивача про наявність у власності члена його сім`ї частки нерухомого майна в період з 02.10.2017 по 30.04.2021, а тому безпідставно отримав адресну допомогу в сумі 77456 грн 96 коп. Хоча при оформленні заяви на отримання допомоги відповідач своїм підписом підтвердив достовірність наданої інформації.

Суд не приймає невизнавальну позицію відповідача, оскільки зі зміною законодавства, що регулює порядок призначення та виплату спірної адресної допомоги, з 03.06.2017 змінилися обставини, які існували на момент подання заяв до цього періоду часу і які вимагали надання від відповідача інформації, яка раніше не впливала на призначення грошової допомоги. Відкритий доступ до державних реєстрів, отримання інформації з яких залежить лише від бажання відповідача, також вказує на неспроможність його доводів про те, що він та його дружина не знали про наявність в її власності частки квартири.

Також суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що повернення грошової допомоги можливе у випадках, коли особа навмисно з прямим умислом подала недостовірні відомості, маючи намір ввести в оману орган державної влади. Діючим Порядком повернення суми грошової допомоги, виплаченої надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, не пов`язано з наявністю або відсутністю у набувача прямого умислу. Доведення наміру ввести державний орган в оману є обов`язковим в разі наявності в діях отримувача грошової допомоги ознак кримінального правопорушення (шахрайства).

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин.

Згідно із ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність згідно із ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався 21.04.2021 - з дати отримання відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно після здійснення пошуку за номером РНОКПП дружини відповідача без зазначення її прізвища при проведенні перевірки правомірності здійснення управлінням виплат призначеної допомоги (відомості отримані на дошлюбне прізвище дружини відповідача). Крім того позивачем здійснювалися відповідні перевірки 03.04.2018, 10.10.2018, 05.04.2019, 24.03.2020, про що свідчать отримані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно з якими відомості в цих реєстрах стосовно ОСОБА_2 відсутні (пошук інформації здійснювався за прізвищем дружини відповідача ОСОБА_9 та її номером РНОКПП). До суду з цим позовом УСЗН звернулося 21.12.2021.

Оскільки від дня, коли позивач довідався (21.04.2021) про порушення свого права, до дня звернення до суду (21.12.2021) трирічний строк не сплинув, строк позовної давності позивачем не пропущено, а тому відсутні підстави для відмови у позові з цієї підстави.

З викладеного слідує, що позовні вимоги про стягнення надміру виплаченої державної грошової допомоги в період з 02.10.2017 по 30.04.2021 в сумі 77456 грн 96 коп. є правомірними, і строк позовної давності щодо них станом на час звернення позивача до суду з цим позовом не сплив.

Сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп. (а.с.1, 2) на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.256, 257, 261, 267, 1212, 1215 ЦК України, Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, керуючисьст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (місцезнаходження: 85327, Донецька область, м.Мирноград, м-н «Молодіжний», 59, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації як внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради надміру виплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 02.10.2017 по 30.04.2021 в сумі 77456 грн 96 коп.та судовий збір у сумі 2270 грн 00 коп., а всього 79726 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять шість) грн 96 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.Є.Редько