Провадження № 22-ц/801/504/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Сопруна В.В., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Михайленко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Дернової В.В.,

в справі №127/17939/19

за поданням головного державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюка М.О.

про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

встановив:

Короткий зміст вимог

Головний державний виконавець першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюк М.О. звернувся в до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, яке обґрунтував тим, що на виконанні Першого відділу ДВС у м. Вінниці перебуває зведене виконавче провадження №65245964 з виконання виконавчого листа №127/17939/19, виданого 19.05.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу за договором позики у розмірі 721 008 грн; та з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13295-17у, виданої 01.04.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області про стягнення з ОСОБА_1 на його користь коштів в сумі 126 990,27грн.

Боржник ухиляється від добровільного виконання своїх зобов`язань, та станом на день звернення до суду з даним поданням заборгованість не погашена, в зв`язку з чим державний виконавець просив тимчасово обмежити боржника у праві виїзду закордон до виконання ним своїх зобов`язань за судовим рішенням.

Судові рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року в подання задоволено. Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за зведеним виконавчим провадженням № 65245964 з виконання виконавчого листа № 127/17939/19, виданого 19.05.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу за договором позики від 18.10.2016 року у розмірі 721008 грн; та з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13295-17у, виданої 01.04.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 126990,27 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

26 січня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні подання головного державного виконавця.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що надані державним виконавцем до подання документи не вказують на умисне ухилення боржника у від виконання судового рішення.

Посилається на те, що він натомість має ряд хронічних хвороб, майно чи достатня сума коштів для погашення боргу відсутня.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 лютого 2022 року , після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження в даній цивільній справі, а ухвалою суду від 23 лютого 2022 року - закінчено підготовчі дії й призначено справу до розгляду.

Головний державний виконавець Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюк М.О. та боржник ОСОБА_1 повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко Т.В. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити.

Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався

Задовольняючи подання суд першої інстанції, врахувавши норми Закону України «Про виконавче провадження» прийшов до висновку про наявність підстав для тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

При цьому судом встановлено, що 17.07.2020 головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС в м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюком М.О. було відкрито виконавче провадження № 62584080 з примусового виконання виконавчого листа № 127/17939/19, виданого 19.05.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу за договором позики від 18.10.2016 року у розмірі 721 008 грн.

Державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 було направлено постанову від 17.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/17939/19, виданого 19.05.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області, що підтверджується Реєстром про відправлення поштової кореспонденції Центрального відділу ДВС у м. Вінниці.

Також 17.07.2020 на адресу боржника ОСОБА_1 був направлений виклик державного виконавця Микитюка М.О., відповідно до якого боржника зобов`язано з`явитися до виконавця 17.08.2020 року о 10.00 год. щодо сплати боргу по виконавчому листу № 127/17939/19 від 19.05.2020, або надання підтверджуючих документів про сплату боргу.

Відповідно до письмового звернення ОСОБА_1 він свою заборгованість перед ОСОБА_2 погасив, однак доказів цього не може надати; планує домовитися із стягувачем про написання ним розписки про відсутність заборгованості.

13.04.2021 на адресу боржника ОСОБА_1 повторно був направлений виклик державного виконавця Микитюка М.О. № 48150, відповідно до якого боржника зобов`язано з`явитися до виконавця 14.04.2021 о 10.00 год щодо сплати боргу по виконавчому листу № 127/17939/19 від 19.05.2020, або надання підтверджуючих документів про сплату, який залишився без реагування.

Відповідно до Акту державного виконавця від 13.04.2021, при виході державного виконавця за адресою реєстрації боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (адреса реєстрації підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 22.07.2020 № 31602), встановлено, що боржник за адресою реєстрації не проживає, належного йому майна не виявлено, місце його перебування невідоме.

22.04.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС в м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюком М.О. було відкрито виконавче провадження № 65242300 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-13295-17у, виданої 01.04.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області про стягнення з ОСОБА_1 на його користь коштів в сумі 126 990,27 грн.

22.04.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС в м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюком М.О. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 62584080, № 65242300 у зведене виконавче провадження № 65245964.

Зазначені постанови були направлені на адресу боржника ОСОБА_1 рекомендованим листом, що підтверджується поштовою квитанцією № 682, реєстром про відправлення поштової кореспонденції Центрального відділу ДВС у м. Вінниці.

З метою одержання інформації щодо рахунків та вкладів у банках та інших фінансових установах, щодо наявності джерел доходів, транспортних засобів, іншого рухомого та нерухомого майна, належних боржнику ОСОБА_1 , державним виконавцем Микитюком М.О. були направлені запити до відповідних установ.

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 272848210 від 01.09.2021 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , однак дана квартира перебуває в іпотеці та під неодноразовим арештом.

Як вбачається із відповіді Міністерства внутрішніх справ України № 112705852 від 01.09.2021 у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України № 112705818 від 01.09.2021, інформація щодо джерел отримання доходів боржником ОСОБА_3 в ДРФО відсутня, також відсутні рахунки, відкриті боржником, юридичну особу або фізичну особу - підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 26.07.2021 за № , № про осіб-боржників, які отримують пенсію, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відносно ОСОБА_1 інформацію не знайдено.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 01.09.2021 в Державній прикордонній службі України відсутні дані щодо перетину боржником ОСОБА_1 державного кордону.

Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом 5 частиною першою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Разом з тим, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не виходячи лише з наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Для цього державні (приватні) виконавці мають право у передбачених законом випадках звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження виконавче провадження» підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Встановлено, що ОСОБА_1 не виконав рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року та зведене виконавче провадження № 65245964 з виконання виконавчих листів не закінчено.

Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець посилався на ухилення останнього від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-13295-17у, виданої 01.04.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, яке полягає у навмисному чи іншому свідомому невиконанні обов`язків, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У процесі здійснення виконавчого провадження виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (пункти 1, 3, 5, 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що вимоги вказаних норм Головним державним виконавцем першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Микитюком М.О. виконано, постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 липня 2020 року та від 22 квітня 2021 року були направлені на адресу боржника ОСОБА_1 та отримані ним, оскільки в матеріалах справи міститься пояснення останнього від 17 серпня 2020 року.

Частиною другою статті 36, частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження виконавець проводить перевірку майнового стану боржника. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше, ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника; не рідше, ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

На виконання вказаних норм Закону державним виконавцем з метою одержання інформації щодо рахунків та вкладів у банках та інших фінансових установах, щодо наявності джерел доходів, транспортних засобів, іншого рухомого та нерухомого майна, належних боржнику ОСОБА_1 здійснено запити до відповідних установ.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 07 серпня 2018 року у справі N 910/25970/14.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Тому посилання апелянта на те, що державним виконавцем Микитюком М.О. не обґрунтовано і не доведено необхідність застосування додаткового заходу впливу з метою забезпечення належного виконання рішення суду у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що державним виконавцем Микитюком М.О. доведено факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язання за судовим рішенням, та з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-13295-17у, виданої 01.04.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області про стягнення з ОСОБА_1 на його користь коштів в сумі 126 990,27 грн, що і стало підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду закордон.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатись винною в ухиленні поки не буде доведено протилежне.

З матеріалів справи слідує, що апелянт ухиляється від виконання своїх зобов`язань шляхом бездіяльності, не вчиняючи жодних дій та не сприяючи державному виконавцеві у виконанні ним своїх обов`язків, на вимоги державного виконавця не реагує, будь-яких спроб виконати рішення суду не робить, не працевлаштований і офіційних доходів, майна, на яке може бути звернене стягнення, не має.

Посилання апелянта на те, що з часу виконання рішення суду він хворів на коронавірусну хворобу, про що свідчить позитивний тест, а також має ряд хронічних захворювань, висновків суду першої інстанції не спростовує, так як зазначені обставини не є такими, що унеможливлювали виконання ОСОБА_1 рішення суду.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції повно досліджені обставини у справі, наявні у справі докази доводять обставини, що мають значення у ній, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, а доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновків суду не спростовують.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Стадник

Судді В.В. Сопрун

М.В. Матківська