КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/4486/20 Головуючий у І інстанції Гаврилова О.В.
Провадження №22-ц/824/5630/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської держав ної адміністрації) «Київтеплоенерго», треті особи: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» Шевченківський районний сервісний центр комунального концерну «Центр комунального сервісу», Дніпровський районний сервісний центр комунального концерну «Центр комунального сервісу», Акціонерне товариство «К.Енерго», про зобов`язання здійснити перерахунок розміру плати за комунальні послуги та стягнення моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

у березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», треті особи: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» Шевченківський районний сервісний центр комунального концерну «Центр комунального сервісу», Дніпровський районний сервісний центр комунального концерну «Центр комунального сервісу», про зобов`язання здійснити перерахунок розміру плати за комунальні послуги та стягнення моральної шкоди.

Згідно заявлених вимог, позивач просив суд: зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») провести перерахунок послуги та плати за постачання гарячої води відповідно до показників лічильників, якими обладнана квартира ОСОБА_1 та оплачених квитанції за період з червня 2016 року по лютий 2020 року; стягнути з КП «Київтеплоенерго» на свою користь 200 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 до 18 жовтня 2019 року мешкав із своєю сім`єю в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , користувався пільгою учасника бойових дій, отримував послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до договору № 70100 від 15 листопада 2015 року.

Квартира обладнана приладами обліку гарячої води №0319170, №0319158, №6196662, чергову повірку яких здійснено 06 вересня 2019 року. За підрахунками позивача на підставі оплачених квитанцій та фактичних показників лічильника, наявна переплата з централізованого постачання гарячої води понад 524,65 грн.

Водночас, на адресу квартири позивачанадходять рахунки-повідомлення із зазначенням, що на 01 березня 2020 року у позивача існує заборгованість за споживання послуги з постачання гарячої води на суму 4 716,69 грн.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до сервісних центрів обслуговування на особистий прийом з клопотанням здійснити відповідно звірку даних лічильників, коригування з показниками лічильників та розміру плати за надані послуги з гарячого водопостачання з урахуванням квитанцій про перерахування відповідних коштів за надані послуги, у травні 2019 року надіслав письмову заяву з відповідним клопотанням. У червні прийшли працівники підприємства відповідача, зняли показники лічильника, а на черговому особистому прийомі в сервісному центрі Дніпровського району пояснили, що у позивача існує переплата в межах 2000,00 гривень за надані послуги з гарячого водопостачання, проте остаточний перерахунок буде здійснено протягом 3-6 місяців.

08 листопада 2019 року на особистому прийомі в сервісному центрі Шевченківського району позивачу повідомили, що в нього відсутня заборгованість, натомість рахується переплата у КП Київтеплоенерго, яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства Київенерго (далі - ПАТ Київенерго). При цьому на повторні письмові звернення позивача комунальний концерн Центр комунального сервісу та комунальне підприємство Київтеплоенерго надали зовсім протилежну інформацію, зазначивши, що у позивача обліковується переплата з централізованого постачання гарячої води в обсязі 1915,00 грн.

Також поінформовано, що станом на 01 жовтня 2018 року на особовому рахунку позивача за період надання послуг АТ Київенерго обліковується борг за отриману послугу з централізованого постачання гарячої води на суму 6631,39 гривень, який скориговано згідно фактичних показань лічильників на суму 6709,56 гривень. Водночас повідомлено, що нарахування на вказану послугу буде відображено в рахунках повідомленнях після узгодження порядку відображення даного коригування. Здійснити відповідні перерахунки відповідно до пред`явлених позивачем розрахунків відповідно до оплачених квитанцій зазначені уповноважені установи відмовилися, вмотивовані пояснення наведених розрахунків до уваги не взято, мотивуючи тим, що КП Київтеплоенерго володіє лише правом по відношенню до боржника (правом вимагати дебіторську заборгованість), а не зобов`язаннями перед боржником, а також тим, що позивач не передавав показання лічильників у визначений виконавцем спосіб.

Станом на 01 березня 2020 року згідно рахунку повідомлення продовжує значитися борг за послуги з централізованого постачання гарячої води в обсязі 4716,00 грн. Внаслідок того, що позивачу не надають однозначну та достовірну інформаціє про об`єм та вартість послуги постачання гарячої води, яка має співпадати з показниками лічильників обліку цієї послуги, позивача примушують сплачувати кошти за ненадану/неотриману послугу постачання гарячої води та позбавляють права на повернення або зарахування в майбутньому переплачених ним коштів за цю послугу. Оскільки позивач має право на достовірну інформацію про надану послугу, на визначення відповідної послуги та сплати лише за отриману послугу, а відповідач має обов`язок надати достовірну інформацію про послугу, отримувати вартість лише наданої послуги та має обов`язок провести перерахунок послуги, відповідно до норм ст. 16 ЦК України, позивач звернувся до суду з вимогою примусового виконання обов`язку в натурі та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Позивач, посилаючись на Закон України Про захист прав споживачів , враховуючи, що відповідачем тривалий час порушувалось право позивача на достовірну інформацію і відповідно права здійснювати оплату лише за надані послуги, зазначивши, що тривале порушення його прав відповідачем обумовили завдання душевних страждань, створення незручностей на роботі, оскільки він був вимушений в робочий час залишати робоче місце щоб прийти до відповідача для визначення спірних питань, а також погіршення стосунків в родині, оскільки він не мав можливості точно визначити витрати на сплату комунальних послуг, просить стягнути з відповідача моральну коду в розмірі 200 000,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував, що предметом позову є захист права позивача на здійснення відповідачем перерахунку плати за послуги центрального гарячого водопостачання, нарахування яких відповідач необґрунтовано здійснював за нормативами (нормами) споживання без урахування показань квартирних засобів обліку. Таке право позивача ґрунтується на положеннях частин 2,3,4 статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки правовідносинам між КП «Київтеплоенерго» та ПАТ «Київенерго», не досліджено та не враховано умови укладеного між ними договору про відступлення права вимоги (цесії) №602-18 від 11 жовтня 2018 року, відповідно до п. 3.4.3 якого КП «Київтеплоенерго» взяло на себе зобов`язання здійснювати на підставах, визначених законодавством, за заявою споживача, коригування розміру основного боргу та додаткового грошового зобов`язання такого споживача право вимоги до якого відступлене за цим договором. У зв`язку із цим висновки суду про те, що ОСОБА_1 сума нарахованої заборгованості за спожиті послуги ЦПГВ не оскаржується та не спростована, доказів звернення до попереднього постачальника послуг ЦПГВ ПАТ «Київенерго» (зазар - АТ «К.Енерго»), яким здійснено нарахування заборгованості, з вимогою про скасування боргу чи здійснення перерахунку, суду не надано, апелянт вважає необґрунтованими.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Згідно ч. 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача КП «Київтеплоенерго» - Панасюк К.С. та представник третьої особи - Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Бєлкін К.О. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживав у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 24.04.2014 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, як органом приватизації житла, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних долях. (том 1 а.с. 133)

18 листопада 2015 року між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 70100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Договір) за адресою: АДРЕСА_1 . (том 1 а.с. 97-100).

Як вбачається з Договору, квартира позивача була обладнана приладами обліку гарячої води ЛК-15 №№ 0319170, 0319158, 6196662.

Позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та користується відповідною пільгою за отримані комунальні послуги. (том 1 а.с. 96)

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО".

11 жовтня 2018 року між ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" та КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" укладено договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" відступило право вимоги, а КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку №2 до цього договору.

Відповідно до додатку № 2 до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" набуло право вимоги відносно ОСОБА_1 по стягненню заборгованості за послуги гарячого водопостачання в розмірі 6 632,39 грн. (том 1 а.с. 218).

Відповідно до наданої КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" Довідки про заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 15.07.2020 року, заборгованість за послуги, надані до 01.05.2018 року ПАТ «Київенерго», та право вимоги, на які було відступлено на користь КП «Київтеплоенерго», відповідно до Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), станом 01.07.2020 року позивач має заборгованість по оплаті наданих йому послуг з централізованого опалення в розмірі 3492,74 грн., з постачання гарячої води у розмірі 6632,39 грн. (том 1 а.с. 216).

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Київтеплоенерго» та Комунального концерну «Центра комунального сервісу» із заявою про здійснення звірки даних та надання можливості передати показання лічильників гарячої води за фактичне споживання у зв`язку із нарахуванням йому боргу за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 6632,39 грн., з яким він не згоден. (том 1 а.с. 128)

Як вбачається із відповіді КК «Центра комунальних послуг» від 05.12.2019 року на звернення ОСОБА_1 , станом на 01.12.2019 року по особовому рахунку позивача за період надання послуг КП «Київтеплоенерго» (з 01.05.2018 року) обліковується переплата за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме:

- централізованого опалення - 327,16 грн.;

- постачання гарячої води - 1915,70 грн.

Споживача проінформовано також, що станом на 01.10.2018 року по його особовому рахунку за період надання послуг АТ «К.Енерго» обліковувався борг за отриману послугу з централізованого постачання гарячої води на суму 6632,39 грн., однак в листопаді 2018 року було проведено коригування (зняття) нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води, надані АТ «К.Енерго», згідно фактичних показань лічильників, на суму 6709,56 грн. Повідомили також, що коригування нарахувань за вказану послугу, надану АТ «К.Енерго», буде відображено в рахунках-повідомленнях після узгодження порядку відображення даного коригування. (том 1 а.с.195-196)

КП «Київенерго» листом від 23.01.2020 року надали ОСОБА_1 інформацію про те, що станом на 23.01.2020 року за надання послуг з централізованого постачання гарячої води у період діяльності КП «Київенерго» існує переплата 1915,70 грн. (том 1 а.с. 197-199)

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилаючись на те, що станом на 01 березня 2020 року згідно рахунків-повідомлень за ним продовжує значитися борг за послугу централізованого постачання гарячої води, вважав безпідставною відмову відповідача - КП «Київтеплоенерго» у здійсненні перерахунку за надану послугу з централізованого постачання гарячої води, яку останній необґрунтовано мотивує лише наявним у відповідача правом вимоги дебіторської заборгованості, наданим за Договором №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 р., а не передбаченими Договором обов`язками.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, сума нарахованої заборгованості за спожиті послуги з ЦПГВ позивачем не оскаржується та не спростована, доказів звернення до попереднього постачальника послуг з ЦПГВ ПАТ «Київенерго» (зараз - АТ «К.Енерго»), яким здійснено нарахування заборгованості, з вимогою про скасування боргу чи здійснення перерахунку, суду не надано. Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги, що Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» та КП «Київтеплоенерго» ОСОБА_1 05 грудня 2019 року та 23 січня 2020 року, відповідно, були надані розгорнуті та обґрунтовані відповіді на його звернення щодо спожитих послуг з ЦПГВ, із зазначенням періоду та розміру нарахованої заборгованості за надані послуги, роз`ясненням причин її виникнення. Крім того, до особового рахунку позивача в листопаді 2019 року було внесено поточні показники квартирних засобів обліку, і за результатами отриманих даних КП «Київтеплоенерго» було проведено коригування нарахувань відповідно до фактичного споживання й станом на 23 січня 2020 року за надання послуг з ЦПГВ у період діяльності КП «Київтеплоенерго» на рахунку ОСОБА_1 існує переплата в сумі 1 915,70 грн.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з централізованого водопостачання та послуги з централізованого водовідведення врегульовано нормами Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі -Закон № 2189-VIII), Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правил).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положень статті 7 Закону № 2189-VIII, споживач має право:

1) одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів;

2) без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості;

3) на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна);

4) на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг;

5) на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості;

6) на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг;

7) отримувати від управителя, виконавців комунальних послуг штраф у розмірі, визначеному договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, за перевищення нормативних строків проведення аварійно-відновних робіт;

8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку;

9) складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт;

10) без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку;

11) без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі;

12) у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води;

13) розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.

Статтею 8 Закону № 2189-VIII передбачено обов`язок виконавця комунальних послуг:

1)забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

2) готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором;

3) без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством;

4) своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період;

5) розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.

Згідно з ч. 2 статті 26 Закону № 2189-VIII 2, виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком за весь період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, а також сплатити споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законодавством або договором.

Відповідно до пункту 9 Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 70100 від 18 листопада 2015 р., укладеного між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_1 , оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 Правил. Виконавець і Споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до пунктів 9, 10 Правил (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно п. 11 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках:

у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу);

у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення;

у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.

Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Згідно з ч. 4 статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», у разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю показань відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем комунальної послуги протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем відповідної комунальної послуги за попередні 12 місяців (для послуг з теплопостачання - за середнім споживанням попереднього опалювального періоду).

У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі.

Аналіз зазначених положень законодавства дозволяє зробити висновок про те, що право виконавця здійснювати нарахування плати за послуги згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період, кореспондується із обов`язком виконавця здійснити перерахунок за надану послугу після отримання показань квартирних засобів обліку.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язання може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Як вбачається зі змісту Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», сторони Договору підтверджують, що на дату підписання Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього Договору за актами прийому-передачі Кредитор передав Новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього Договору не прийняті, акти звіряння розрахунків) (пункт 3.1.1 Договору)

Згідно з п. 3.4.3 Договору, новий кредитора має право на здійснення, на підставах визначених чинним законодавством за заявою споживача, коригування розміру основного боргу та додаткового грошового зобов`язання такого споживача, право вимоги до якого відступлене за цим Договором.

Сторонами Договору також погоджено, що у разі, якщо новим кредитором, шляхом проведення коригування у відповідності до чинного законодавства розміру основного боргу за заявою споживача (право вимоги якого відступлене за цим договором) буде встановлений факт невідповідності фактичного стану розрахунків споживача із Кредитором і сума основного боргу споживача буде меншою, ніж, право вимоги якої відступлене за цим Договором та/або буде відсутня повністю, Кредитор зобов`язаний сплатити Новому кредитору суму, що не відповідає фактичним розрахункам споживача із Кредитором. За домовленістю сторін, Кредитор має право сплатити (компенсувати) Новому кредитору таку суму як у грошовій формі так і в будь-який інший спосіб (п. 4.6 Договору).ю

В свою чергу, положеннями п. 4.7 Договору сторони встановили, що у випадку невиконання Кредитором п. 3.1.1 щодо передачі документів на підтвердження відступленого права вимоги і надання документів, що не підтверджують (або підтверджують частково) право вимоги (не відповідають переліку, передбаченому п. 3.1.1 цього Договору), Кредитор зобов`язаний на вимогу Нового кредитора сплатити суму коштів, що не відповідає розміру відступленого і не підтверджує права вимоги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не врахував зазначених положень законодавства та не дослідив умови Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, якими підтверджується обґрунтованість доводів позивача щодо наявного у відповідача КП «Київтеплоенерго» обов`язку здійснити коригування розміру основного боргу за заявою споживача.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.2 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів").

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі ст.ст.16, 23 ЦК України та ст.ст.4, 22 Закону «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19).

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа "Науменко проти України").

Оскільки апеляційним судом встановлено порушення прав позивача, як споживача, на здійснення перерахунку оплати послуг гарячого водопостачання, відтак, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача щодо завдання йому моральної шкоди у зв`язку із неправомірними діями відповідача.

Разом тим, враховуючи характер, обсяг та глибину завданих позивачу моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону "Про захист прав споживачів", а судом апеляційної інстанції ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, то належний до сплати розмір судового збору за подання та розгляд позовної заяви та апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 227,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 рокуу даній справі - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» провести перерахунок послуги та плати за постачання гарячої води відповідно до показників лічильників, якими обладнана квартира АДРЕСА_2 , та оплачених квитанцій за період з червня 2016 року по лютий 2020 року.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, пл. Франка, 5) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять) тисяч 00 гривень.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, пл. Франка, 5) в дохід держави судовий збір 2227 (дві тисячі двісті двадцять сім) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 04 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.