Справа № 161/4569/22
Провадження № 2/161/2400/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 квітня 2022 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., вивчивши заяву адвоката Романюка Леоніда Сергійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», про витребування майна з чужого незаконного володіння та реєстрацію права власності на нього,

в с т а н о в и в :

19.04.2022 позивач звернулася в суд з вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою від 20.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовом представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, яку обгрунтовує тим, що предметом позову є вимога про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нежитлового вбудованого приміщення ресторану загальною площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке, на переконання позивача, станом на день розгляду справи перебуває у незаконному володінні ОСОБА_2 , оскільки остання є недобросовісним набувачем майна в розумінні ст. 387 ЦК України.

Позивачу достеменно відомо про те, що представники відповідача проводять переговори із зацікавленими особами про продаж приміщення чи його частини, такий факт також підтверджується оголошеннями, розміщеними на ньому.

Зважаючи на вказане, представник позивача просив суд забезпечити позов до набрання рішенням у даній справі законної сили шляхом накладення арешту на нежитлове вбудоване приміщення ресторану площею 343 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , р.н. об`єкта нерухомого майна 101 та встановлення заборони ОСОБА_2 , будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії по передачі будь-кому (набуттю будь-ким) речових та інших прав (у тому числі право власності, користування, право на поліпшення) на нежитлове вбудоване приміщення ресторану загальною площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , р.н. об`єкта нерухомого майна 101, в тому числі, але не виключно: відчужувати приміщення, передавати його повністю чи частково в іпотеку, до статутного капіталу господарського товариства, в оренду, обтяжувати іншим чином.

Дослідивши заяву про забезпечення позову із додатками, вивчивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви представника позивача про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК, а саме утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, судом враховано пов`язаність заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірність такого заходу позовній вимозі, а також спосіб реалізації даним заходом мети його вжиття.

Тому суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно та встановлення заборони вчинення будь-яких дій з передачі третім особам речових та інших прав на таке майно, оскільки даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове вбудоване приміщення ресторану площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по передачі будь-кому (набуттю будь-ким) речових та інших прав (у тому числі право власності, користування, право на поліпшення) на нежитлове вбудоване приміщення ресторану загальною площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, в тому числі, але не виключно: відчужувати приміщення, передавати його повністю чи частково в іпотеку, до статутного капіталу господарського товариства, в оренду, обтяжувати іншим чином

Примірник ухвали направити сторонам для відому та Першому відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк