У Х В А Л А

Справа № 183/32/22

№ 2-з/183/97/22

05 вересня 2022 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Оладенко О.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, орган опіки та піклування управління-служби у справах дітей адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

01 вересня 2021 року до суду надійшла заява про забезпечення позову у якій позивач просить: тимчасово визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із заявником ОСОБА_1 до набрання рішенням законної сили; зобов`язати позивача надати відповідачу можливість безперешкодного спілкування з дітьми кожної суботи місяця з 10:00 до 13:00 год. у присутності матері.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2021 року шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо. Від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Молодший син відвідує Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №5 «Веселка», інші діти навчаються у гімназії №14 м.Новомосковська. Під час розгляду даної справи, відповідач 08.06.2022 року таємно, самовільно в односторонньому порядку забрав дітей і утримує на дачі Садового товариства «Радуга-Р», за адресою: вул.Байкальська, 2Р/25, м.Дніпро. Відповідач і надалі самовільно може змінювати місце проживання дітей, оскільки мешкає не за своїм місцем реєстрації. Малолітні діти ще не впевнено користуються мобільними телефонами, а відтак дистанційне спілкування з ними також відсутнє. Крім того, без згоди позивача, відповідач забрав документи старшого сина ОСОБА_6 з гімназії №14 м.Новомосковська для переведення до іншої школи, задвоїв подання документів сина ОСОБА_7 до різних шкіл, тому існує загроза, що діти не будуть відвідувати навчальні заклади. Діти потребують медичної уваги, особливо молодший син ОСОБА_8 , який має спеціальні потреби у навчанні та розвитку. За час їх перебування у батька, дітям не зроблено планових щеплень та пропущені планові візити до сімейного лікаря. На думку позивача, така поведінка відповідача зумовлена, тим, що він помилково вирішив, що у разі проживання з ним малолітніх дітей він гарантовано не буде мобілізований до лав ЗСУ. Однак, поки триває розгляд справи, малолітні діти позбавлені материнського піклування, відповідач повністю обмежив позивача у спілкуванні з її дітьми, а тому остання звернулася з даною заявою.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункти 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , а також про стягнення аліментів.

Таким чином, застосування визначеного заявником виду забезпечення позову, який за змістом фактично є ухваленням рішення по суті справи без її розгляду, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпечуючи позов у такий спосіб суд вийде за межі підстав забезпечення позову, що призведе до порушення принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції, та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом, що є неприпустимим.

Суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог. Застосування заходів забезпечення позову не може мати наслідків досягнення позивачем результатів, які є змістом позовних вимог.

Зважаючи на ту обставину, що вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник буде мати наслідки, співмірні з вирішенням спору по суті, оскільки предмет позовних вимог співпадає з видом забезпечення позову, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, орган опіки та піклування управління-служби у справах дітей адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 05 вересня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.