19.08.2022 Єдиний унікальний номер 205/87/22
Провадження № 2/205/397/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2020 року о 17 год. 30 хв. по вул. Великій Діївській у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та транспортного засобу ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортному засобу ВАЗ 2104 було завдано механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП за порушення ним п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правову відповідальність відповідача на момент ДТП було застраховано ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом ОСЦПВВНТЗ №АО/6001805 від 24 березня 2020 року з розміром франшизи 1 500,00 грн. 30 червня 2020 року представником позивача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2104 та складено Акт огляду. 02 липня 2020 року ПрАТ «СГ «ТАС» було складено ремонтну калькуляцію № 13279_05, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ВАЗ 2104 склала 86 174,35 грн. Відповідно до замовленого ПрАТ «СГ «ТАС» звіту № 82-Р/87/6 від 22 червня 2020 року ринкова вартість КТЗ ВАЗ 2104 на дату ДТП та дату оцінки склала 19 247,25 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту автомобіля більша за його ринкову вартість на момент ДТП. За результатами висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02-R/72/0 від 07 липня 2020 року, який було складено судовим експертом Урусовим С.В. ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1985 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , в пошкодженому стані складає 4 358,18 грн. 09 липня 2020 року ОСОБА_2 було подано заяву про страхове відшкодування до ПрАТ «СГ «ТАС», згідно з якою він погодився, що розмір страхового відшкодування складає 16 049,07 грн. Разом із заявою про страхове відшкодування ОСОБА_2 було надано документи, що підтверджують понесені витрати за послуги евакуації та збереження транспортного засобу на суму 2 660,00 грн. 02 квітня 2021 року ПрАТ «СГ «ТАС» на адресу ОСОБА_1 було направлено регресну вимогу. Відповідачем добровільно не було відшкодовано позивачу в порядку регресу виплачене потерпілому страхове відшкодування. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач був змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СГ «ТАС» кошти виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 16 049,07 грн. та судові витрати.

06 січня 2022 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, у якому просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що про свідчить конверт, що повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 91), також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 76, 85, 90), заперечень проти позову суду не представив, клопотань про відкладення суду не надавав, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

19 серпня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АО 6001805 від 24 березня 2020 року, а страхувальником зазначено ОСОБА_3 (а. с. 10).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Зі змісту вищезазначеної постанови судом встановлено, що 22 червня 2020 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Великій Діївській у м. Дніпрі, не впевнився у безпеці власного маневру, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21043», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1. ПДР України (а. с. 8).

Також 18 вересня 2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за тих же обставин ДТП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки (а. с. 9).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Згідно із п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Також судом встановлено, що 26 червня 2020 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «СГ «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду та 9 липня 2020 року звернувся з заявою про страхове відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, що сталося 22 червня 2020 року разом з документами, що підтверджують понесені витрати за послуги евакуації та збереження транспортного засобу на загальну суму 2 660,00 грн., а саме: акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 534 від 08 липня 2020 року з евакуації транспортного засобу та квитанцію до прибуткового касового ордера № 534 від 08 липня 2020 року на суму 900,00 грн., а також квитанції за надання послуг зі збереження ТЗ на спеціальному майданчику та евакуацію ТЗ № № 0.0..1 та 0.0..1 від 08 липня 2020 року на суми 1040,00 грн. та 720,00 грн. (а. с. 11-12, 49-52).

Матеріалами справи підтверджено, що 30 червня 2020 року представником страховика ПрАТ «СГ «ТАС» Панкратовим О.Б. у присутності ОСОБА_2 було складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) автомобіля «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 17-18).

Відповідно до Страхового акту № 06389/05/921 від 03 березня 2021 року розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті ОСОБА_2 , в результаті пошкодження його автомобіля «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , в наслідок ДТП, що сталось 22 червня 2020 року, становить 16 049,07 грн. (а. с. 54-55).

Судом встановлено, що ПрАТ «СГ «ТАС» було перераховано на рахунок ОСОБА_2 страхове відшкодування згідно Договору № АО6001805 від 25 березня 2020 року у розмірі 16 049,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 165337 від 05 березня 2021 року (а. с. 56).

З матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2021 року ПрАТ «СГ «ТАС» направляло на адресу ОСОБА_1 регресну вимогу про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 16 049,07 грн. в якій було запропоновано відповідачу у досудовому порядку відшкодувати завдану матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 16 049,07 грн. на зазначені у вимозі банківські реквізити та надати відповідь на вимогу (а. с. 57 -59).

Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 27 ЗУ «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. «а» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з тим, відповідач, відзив чи будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, та спростували б доводи позивача, суду не надав, отже, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б були підставою для відмови в задоволенні позову.

В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, доказами.

Враховуючи вищевикладене, а також виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача та можливим захистити його право шляхом стягнення з відповідача на його користь коштів виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі у розмірі 2 270,00 грн. (а. с. 7), оскільки позовні вимоги задоволенні повністю.

Керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () кошти виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 16 049,07 грн., а також понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , місцезнаходження: 03117, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко