Дата документу 31.08.2022
Справа № 334/7522/20
Провадження № 2/334/1960/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Добрєва М.В., за участі секретаря судового засідання Саламаха С.І.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 63992,07 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є споживачем послуг, які Концерн «Міські теплові мережі» надає у квартиру АДРЕСА_1 . Позивачем за вказаною адресою за період з квітня 2015 по жовтень 2020 було надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 63992,07 грн. Відповідачем за вказаний період нарахування борг не сплачувався взагалі, а тому сума накопиченої непогашеної заборгованості за вказаний період становить 63992,07 грн., яку позивач просить стягнути разом з понесеними ним судовими витратами у вигляді судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу в їх відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що договір з постачальником послуг не укладався, особовий рахунок відкритий на померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Власником квартири вона не являється, а позов необхідно пред`являти до власника житла.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 29.12.2020 року № 01-71/19721 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 03.10.2006 року по теперішній час.

Відповідно до довідки позивача на ім`я ОСОБА_2 Концерном «Міські теплові мережі» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 як на особу, яка є споживачем послуг, які за адресою: АДРЕСА_2 надає Концерн «МТМ», осовів рахунок не переоформлявся.

Відповідно до Довідки щодо заборгованості за надані послуги та розрахунку боргу за послуги з централізованого опалення та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 позивач за період часу з квітня 2015 по жовтень 2020 надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 63992,07 грн. Відповідачем за вказаний період нарахування борг не сплачувався взагалі, а тому сума накопиченої непогашеної заборгованості за вказаний період становить 63992,07 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У ст. 1 Закону № 1875-IV зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Аналогічні норми містить ст. 1 Закону № 2189-VIII.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;

Згідно зі ст. 13 Закону № 1875-IV, ст. 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до Статуту Концерну «Міські теплові мережі» основним видом його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Концерн «МТМ» по відношенню до споживачів є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії, призначеної для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву води), що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування магістралі теплової мережі та внутрішньо домові розподільні системи.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , за яким проводились нарахування.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно зі ст. 19, 25 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон № 2633-IV) споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки в квартирі відповідачів не встановлений засіб обліку гарячої води, плата за послуги постачання гарячої води нараховувалась позивачем на підставі п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила № 630) за нормативами (нормами) споживання.

Норми споживання води для підігріву у багатоквартирних будинках з централізованим гарячим водопостачанням, затверджені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.12.2017 № 768 « Про затвердження питомих норм споживання питної води у м. Запоріжжі», і становлять 4,258/4,27 куб.м. на одну особу в місяць.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-IV, п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII, п. 29 Правил № 630 споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за умови документального підтвердження.

Крім цього, згідно з п. 11 ч. 2 ст. 7 № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором або законом.

Докази того, що відповідач ОСОБА_1 у період після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 зверталася до позивача з заявою та підтверджуючими документами про перерахування заборгованості або переоформлення особового рахунку, суду не надані.

У зв`язку з відсутністю звернень відповідача з відповідною заявою, нарахування Концерном «МТМ» вартості наданих послуг за адресою: АДРЕСА_1 , проводилось згідно з чинним законодавством, виходячи з розміру затверджених тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Відповідачем ОСОБА_1 заявлено про застосування позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, що передбачено ст. 256 ЦК України.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд встановив, що з даним позовом позивач звернувся до суду 22.12.2020 року, у зв`язку з чим позовна давність спливла за вимогами за період з 01.04.2015 до 31.12.2018.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити частково, в межах строку позовної давності та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у сумі 24925,77 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 819,65 гривень.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 76-81, 133, 141, 258, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у сумі 24925,77 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у сумі 819,65 (вісімсот дев`ятнадцять) гривень 65 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя: Добрєв М. В.