ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/3051/17 Номер провадження 22-ц/814/1348/22Головуючий у 1-й інстанції Нечипоренко І.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Клименко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року, постановлену суддею Нечипоренко І.М., повний текст ухвали складено 29.11.2021 р., по цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії/бездіяльність державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 ОСОБА_2 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області суду зі скаргою, в якій просить визнати відмову Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області у відповіді 20.10.2021 за підписом начальника відділу Гавриленко М.Ю. у відновленні виконавчого провадження №57416300 по справі № 619/3051/17 незаконною та зобов`язати уповноваженого державного виконавця відновити зазначене виконавче провадження, направити постанови сторонам виконавчого провадження, виконавчі дії проводити виключно без присутності малолітньої дитини, спосіб та час проведення виконавчих дій погодити зі стягувачем.

Оскаржуючи вказану постанову до суду, ОСОБА_2 послався на те, що 13.10.2021 він подав до Дергачівського ВДВС заяву про відновлення виконавчого провадження, оскільки 12.10.2021 боржник категорично відмовилася виводити дитину на вулицю для спілкування, тобто вчиняла дію, яка перешкоджала спілкуванню дитини з батьком. При цьому жодних протипоказань для прогулянки дитини на свіжому повітрі у супроводі батька не було.

ОСОБА_3 у відмові зазначила, що він був обізнаний про хворобу дитини та що ОСОБА_1 не чинила перешкоди у спілкуванні стягувачу з сином ОСОБА_4 12.10.2021.

Постанову від 01.10.2021 про закриття виконавчого провадження він оскаржив до суду.

12-го та 14-го жовтня 2021 року боржник знову не виконала рішення суду, у зв`язку з чим він змушений був викликати поліцію.

Ухвалами слідчих суддів по справам №619/5128/21 та 619/5097/21 зобов`язано внести відомості до ЄРДР щодо невиконання рішення суду. При цьому виконавча служба попри зафіксовані поліцією факти умисного невиконання рішення суду не відновила виконавче провадження, у зв`язку з чим убачається бездіяльність.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність щодо не відновлення виконавчого провадження №57416300 та зобов`язано державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області відновити зазначене виконавче провадження.

В іншій частині скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодилась боржниця ОСОБА_1 та подала на неї апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду, в якій прохає скасувати вказану ухвалу, посилаючись на її необґрунтованість.

Вказує, що син хворів у період з 09 до 18 жовтня 2021 р., лікар призначив йому лікування до 13.10.2021, яке надалі контролював у телефонному режимі.

Довідка лікаря не містить інформації про те, що дитина одужала, а також поряд з відсутністю у ній заборони перебувати дитині на вулиці не містить і рекомендацій трьохгодинних вечірніх прогулянок за несприятливих погодних умов. При цьому, станом на 12.10.2021 та 14.10.2021 лікування дитини було продовжено та ввечері син отримував інгаляції.

Зазначає, що з огляду на погодні умови, епідеміологічну ситуацію у зв`язку з поширенням коронавірусу та призначене дитині лікування вона намагалася конструктивно поговорити з ОСОБА_2 про стан здоров`я сина, запропонувавши зайти у дім та поспілкуватися з дитиною в окремій кімнаті, а також допомогти в догляді та лікуванні. На що ОСОБА_2 вимагав віддати йому дитину та не зважав на її аргументи щодо збереження здоров`я дитини, викликав поліцію та вимагав фіксувати порушення нею рішення суду.

Вважає безпідставними висновки суду про те, що вона відмовила ОСОБА_2 у спілкуванні з сином 12.10.2021 без присутності матері у визначеному судом порядку.

Вказує, що в рішенні суду чітко не визначене місце зустрічі з батьком та не заборонено проводити такі зустрічі вдома, в окремому приміщенні без її присутності, що й було запропоновано ОСОБА_2 , в найкращих інтересах дитини та з метою збереження її здоров`я, про що також надано пояснення до відділу поліції.

У заяві до Дергачівського ВДВС ОСОБА_2 особисто вказав про те, що дитина хворіє та йому пропонувалося поспілкуватися з сином вдома. Тобто доступ до дитини в нього був, зустрічатися і провідувати сина йому не перешкоджали.

Вважає, що відмова ОСОБА_2 . Дергачівським ВДВС у відновленні виконавчого провадження була правомірною, адже його права не порушувалися, а рішення суду нею виконувалося.

Посилається на те, що дії ОСОБА_2 вказують на намагання притягнути її до відповідальності, а не забезпечити дитині повноцінне лікування.

Наведені в скарзі ОСОБА_2 рішення ЄСПЛ жодним чином не аргументують передачу йому хворої дитини для прогулянок у холодну пору року.

Водночас, скаржниця вважає правильними висновки суду про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 в іншій частині.

Ухвалою Харківського апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 залишена без руху.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

20.05.2022 справа надійшла до Полтавського апеляційного суду та ухвалою цього ж суду від 20.05.2022 апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху для сплати судового збору, та після виконання її вимог ухвалою суду від 18.07.2022 поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021. В подальшому ухвалою суду від 19.07.2022 закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в Полтавському апеляційному суді з повідомленням учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов 05.08.2022 р., ОСОБА_2 прохає залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 без змін.

В обґрунтування відзиву, вказує, зокрема, що його скарга стосується дій/бездіяльності державного виконавця, які полягали у не відновленні виконавчого провадження за його заявою. Тоді як заперечення боржниці зводяться до оцінки дій боржника та стягувача, яким судом надано правову оцінку, а не дій/бездіяльності державного виконавця.

Крім цього, зазначає, що постановою державного виконавця 24.12.2021 було відновлено виконавче провадження на виконання ухвали суду від 25.11.2021, її копія направлена боржниці, постанова нею не оскаржена.

Ухвала Харківського апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 постановлена 28.01.2022, її копія направлена боржниці, проте вона не цікавилась розглядом скарги.

З березня 2022 року боржниця не виходить на зв`язок, йому не відома адреса місцезнаходження сина та його стан, боржниця ізолювала дитину від батька та переховує її.

Вважає, що боржниця умисно систематично вчиняє правопорушення.

Крім цього, у відзиві на апеляційну скаргу стягувач посилається на практику ЄСПЛ, яку просить врахувати при розгляді справи.

У судове засідання з`явився скаржник ОСОБА_2 . Інші учасники справи: ОСОБА_1 , Служба у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до апеляційного суду не з`явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені, зокрема, на електронні адреси.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи не перешкоджає її розгляду, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи № 619/3015/17, номер провадження 2/619/134/18, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_2 та визначено йому дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-кожний непарний та парний вівторок та п`ятницю з 18 год. 30 хв до 19 год. 30 хв. в присутності матері ОСОБА_1 (бабусі ОСОБА_6 або дідуся ОСОБА_7 ), за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи думку та стан здоров`я дитини;

-кожну непарну суботу місяця з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_1 (бабусі ОСОБА_6 або дідуся ОСОБА_7 ), як за місцем проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 , так і з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, враховуючи думку та стан здоров`я дитини;

-у день народження дитини, якщо 24 січня буде вихідним днем - з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_1 (бабусі ОСОБА_6 або дідуся ОСОБА_7 ), за адресою: АДРЕСА_1 ,або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочину у смт. Мала Данилівна, Дергачівського району, Харківської області або у місті Харкові; якщо 24 січня припадає на будній день - з 08 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. в присутності матері ОСОБА_1 (бабусі ОСОБА_6 або дідуся ОСОБА_7 ), за адресою: АДРЕСА_1 ,з урахуванням думки та стану здоров`я дитини.

В іншій частині позовів відмовлено (том 1 а.с. 246-252).

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 18.07.2018, яка 28.01.2019 залишена без змін судом касаційної інстанції, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 задоволено частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року змінено в частині визначення порядку та участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Абзаци 4-6 резолютивної частині рішення викладено в наступній редакції:

визначити ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце та час їхнього спілкування:

-кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері;

-кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері.

В іншій частині рішення залишено без змін (том 2 а.с. 68-75).

30.07.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з заявою про видачу виконавчого листа по справі № 619/3051/17 за його позовом про усунення перешкод та визначення часу та днів для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною (том 2 а.с. 87).

14.08.2018 р. Дергачівським районним судом Харківської області виданий виконавчий лист по справі № 619/3051/17 про усунення перешкод ОСОБА_2 та визначення йому часу та днів для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього ж дня ОСОБА_2 отримав виконавчий лист, який був пред`явлений для виконання до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області (том 2 а.с. 210, 87).

Постановою Дергачівського ВДВС відкрито виконавче провадження № 57416300 з виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 4 ц/с за номером провадження 4с/619/39/21).

Як убачається з відзиву Дергачівського ВДВС на скаргу ОСОБА_2 на дії/бездіяльність ДВС, що міститься в справі за номером провадження 4с/619/39/21 (а.с. 30-35), 23.09.2021, 28.09.2021 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду. У ході виїзду встановлено, що рішення суду боржником виконується, про що було складено відповідні акти та на підставі п. 9 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження 01.10.2021 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №57416300, яку ОСОБА_2 оскаржив до суду.

Обґрунтовуючи доводи скарги ОСОБА_2 , зокрема, вказує, що боржник не виконала рішення суду 12 та 14 жовтня 2021 року, у зв`язку з чим він звертався з відповідними заявами до поліції та відомості про дані факти внесені до ЄРДР (а.с. 8,9 ц/с за номером провадження 4с/619/39/21).

Згідно довідки, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» 11.11.2021, ОСОБА_1 звернулася до сімейного лікаря 01.10.2021 зі скаргами на кашель у дитини ОСОБА_5 , яка була оглянута та призначене лікування. 09.10.2021 мати звернулася зі скаргами на закладеність в носі у дитини, у зв`язку з чим було призначене лікування. 13.10.2021 мати повідомила, що у дитини стан здоров`я задовільний, позитивна динаміка.

13.10.2021 ОСОБА_2 звернувся до відділу ДВС з заявою щодо відновлення виконавчого провадження №57416300, у якій зазначив, що ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, що виразилося у тому, що 12.10.2021 остання відмовилася виводити дитину на вулицю, пославшись на стан здоров`я сина, у зв`язку з чим він змушений був викликати поліцію.

20.10.2021 начальник Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області М.Гавриленко надала відповідь про те, що заява ОСОБА_2 від 13.10.2021 про відновлення виконавчого провадження розглянута та встановлено, що ОСОБА_1 не чинила перешкод у спілкуванні стягувачу з сином ОСОБА_5 12 жовтня 2021 року (а.с. 4 цивільної справи № 619/3051/17, номер провадження 4с/619/39/21).

Як вказувалося вище, ОСОБА_2 оскаржив вказану відмову у судовому порядку та ухвалою суду від 25.11.2021 скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність щодо не відновлення виконавчого провадження №57416300 та зобов`язано державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області відновити зазначене виконавче провадження.

В іншій частині скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 в частині визнання неправомірною бездіяльність Дергачівського ВДВС щодо не відновлення виконавчого провадження №57416300 та зобов`язання державного виконавця відновити вказане виконавче провадження, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 безпідставно 12.10.2021 року відмовила ОСОБА_2 у спілкуванні з сином без присутності матері, у порядку визначеному рішенням суду. Тому відділ ДВС на підставі вимог закону був зобовязаний за заявою стягувача відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 в частині зобов`язання проводити виконавчі дії виключно без присутності матері малолітньої дитини та погодження способу та часу проведення виконавчих дій зі стягувачем.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльність Дергачівського ВДВС щодо не відновлення виконавчого провадження №57416300 та зобов`язання державного виконавця відновити вказане виконавче провадження.

В іншій частині ухвала не оскаржується, отже, колегією суддів не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення скарги ОСОБА_2 , з огляду на таке.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

З огляду на статтю 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 74 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлено статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом вказаної статті Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

У пунктах 8-11 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція) встановлено, що державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої пунктом 9 статті 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження. Постанова про відновлення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадженням та до суду, який видав виконавчий документ. Після пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені статтею 64-1 Закону.

У справі ЄСПЛ «Вишняков проти України» від 24 липня 2018 року суд вважає, що бездіяльність національних органів влади, зокрема, неналежний спосіб, у який національні органи влади організовували виконання рішення про надання доступу до дитини, була не лише результатом неналежного виконання обов`язків посадовими особами, відповідальними за виконання рішення. Вбачається, що до цих недоліків також призвели недостатньо розвинуті законодавчі та адміністративні механізми. Зокрема, наявні законодавчі та адміністративні механізми були недостатніми для прискорення добровільного дотримання домовленостей із залученням фахівців служби у справах дітей та сім`ї. Вони також не передбачали низки конкретних заходів, які б могли бути вжиті відповідно до принципу пропорційності з метою забезпечення примусового виконання рішення про право доступу.

Отже суд констатував, що було порушено статтю 8 Конвенції у зв`язку з невиконанням рішення про надання заявнику доступу до його дитини.

У справах щодо здійснення одним із батьків прав на спілкування стаття 8 Конвенції передбачає батьківське право на вжиття заходів з метою возз`єднання зі своєю дитиною та обов`язок національних органів влади сприяти такому возз`єднанню настільки, наскільки інтереси дитини передбачають, що має бути зроблено все для збереження особистих стосунків, і, за необхідності, «відновлення» сім`ї; обов`язок держави полягає не у досягненні результату, а у вжитті заходів (див. рішення у справі «Кацпер Новаковський проти Польщі», заява № 32407/13, пункт 74, від 10 січня 2017 року, з подальшими посиланнями).

Адекватність вжитих заходів має оцінюватись оперативністю їхнього виконання, оскільки плин часу може мати непоправні наслідки для відносин між дитиною та тим із батьків, хто з нею не проживає; не можна виключати застосування санкцій у випадку неправомірної поведінки того з батьків, з яким проживають діти (див. рішення у справах «Пріцция проти Угорщини», заява № 20255/12, пункти 36 та 37, від 11 червня 2013 року, з подальшими посиланнями; а також «Феррарі проти Румунії», заява № 1714/10, пункт 49, від 28 квітня 2015 року).

Згідно з частиною другою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 безпідставно 12.10.2021 року відмовила ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_5 без присутності матері, у порядку визначеному рішенням суду.

При цьому, районний суд взяв до уваги ту обставину, що дитина хворіла з 01.10.2021 та на 13.10.2021 мала позитивну динаміку в лікуванні, а лікарем не було заборонено перебувати дитині на вулиці.

За таких обставин державний виконавець на підставі вимог Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з вчинення виконавчих дій був зобовязаний відновити виконавче провадження №57416300 за заявою стягувача ОСОБА_2 від 13.10.2021, проте безпідставно відмовив у цьому.

Враховуючи те, що державним виконавцем не дотримано визначених Законом та Інструкцією вимог до процедури виконання судового рішення про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірною бездіяльність Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області щодо не відновлення виконавчого провадження №57416300 та зобов`язав державного виконавця Дергачівського відділу ДВС відновити зазначене виконавче провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які зводяться до незгоди з постановленою ухвалою, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для її скасування з наведених у скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а ухвала місцевого суду без змін.

При цьому, колегія суддів враховує, що постановою головного державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області від 24.12.2021 р. на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 р. по справі №619/3051/17 відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №619/3051/17, виданого 14.08.2018 р. Дергачівським районним судом Харківської області щодо усунення перешкод ОСОБА_2 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 .

Вказана постанова учасниками виконавчого провадження не оскаржувалась та є чинною.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17.08.2022.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук