Справа № 467/142/22
Провадження № 2/467/122/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки у порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог на предмет спору -

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки у порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,57 га (рілля), розташована в межах Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Він як спадкоємець 1/3 частини майна померлої подав заяву про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Бойченко В.А. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка входить до складу спадщини. Звернення до відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області з метою отримання необхідного для оформлення спадщини витягу також виявилось безрезультатним, оскільки інші спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 оформили спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , у зв`язку з чим межі належної останній земельної ділянки вже були виділені в натурі, а тому вона не є цілим об`єктом, що унеможливлює видачу їй витягу. Посилаючись на викладене, представник позивача прохав визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку від загальної площі земельної ділянки площею 6,57 га (рілля) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 045509, виданого Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області 05 квітня 2003 року.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року по справі відкрито загальне позовне провадження.

Цією ж ухвалою від державного нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченка В.А. було витребувано копію спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, письмових пояснень по справі не подали.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 29 липня 2009 року), після її смерті відкрилась спадщина та заведено спадкову справу № 198/2009 Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області.

За життя ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка площею 6,57 га, яка розташована на території Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області і була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку посвідчувалось Державним актом на право приватної власності на землю І-МК № 045509, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 247, який було видано Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області 05 квітня 2003 року.

Згідно ч.1 ст. 126 ЗК України (у редакції, що діяла на момент відкриття спадщини) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

За такого, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя набула право власності на вказану земельну ділянку відповідно до закону, а тому в силу ст. 1218 ЦК України, це право входить до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 , виданого Садівською сільською радою 19 березня 1959 року, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно актового запису про укладення шлюбу від 09 жовтня 1979 року ОСОБА_8 і ОСОБА_7 уклали шлюб, після укладення шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

З копії матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач, являючись спадкоємцем по закону померлої ОСОБА_5 в силу ч.1 ст. 1266 ЦК України, прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті останньої, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Як видно з матеріалів спадкової справи, заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , окрім позивача, подали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В.А. від 13.12.2011 року слідує, що воно видане ОСОБА_4 на 1/3 частку спадкового майна, а саме: земельної ділянки, належної померлій ОСОБА_5 . Свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки спадкового майна ще не видані.

За рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 січня 2018 року визнано право власності за ОСОБА_3 на 1/3 частину успадкованої земельної ділянки після смерті ОСОБА_5 .

За такого, позивач ОСОБА_2 , являючись спадкоємцем 1/3 частки майна померлої ОСОБА_5 та подавши заяву про прийняття спадщини, свідоцтво про право на неї не отримав через відсутність Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується матеріалами спадкової справи, зокрема, роз`ясненням завідувача Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченко В.А. про неможливість вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верхового Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом.

У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Окрім цього, відповідачем подано заяву про визнання позову.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.ч.1,2,4 ст.206 ЦПК України).

Оскільки відповідач визнав позов та обставини, зазначені у останньому у поданій суду відповідній письмовій заяві, з урахуванням того, що обставини, викладені у позовній заяві не викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та добровільності визнання позову, а також того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-7, 10-13, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки у порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку від загальної площі земельної ділянки 6,57 га (рілля) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-МК № 045509, виданого Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області 05 квітня 2003 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива