Справа № 303/3541/21
У Х В А Л А

20 квітня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., ГОТРИ Т.Ю.

за участю секретаря ТЕРПАЙ С.М.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 303/3541/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 жовтня 2021 року, повний текст якого складено 11 жовтня 2021 року, головуючий суддя Монич В.О.,

встановив:

ОСОБА_2 29.04.2021 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 мотивуючи таким. Сторони з 20.10.2001 перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Виконавчому комітеті Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за актовим записом № 14. У шлюбі народилися сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження в поглядах на життя та сімейні відносини, відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у позивачки, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, поваги та взаємодопомоги. Спільне проживання сторін та ведення спільного господарства припинене. Сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між сторонами неможливе.

Посилаючись на ці обставини, на положення СК України щодо припинення шлюбу, позивачка ОСОБА_2 просила розірвати її шлюб із ОСОБА_2 , зареєстрований 20.10.2001 у Виконавчому комітеті Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за актовим записом № 14, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ». Судові витрати просила покласти на відповідача.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11.10.2021 позов задоволено, шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 20.10.2001 у Виконавчому комітеті Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за актовим записом № 14, розірвано; після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « ОСОБА_5 »; стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_2 980,00 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 18.11.2021 заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване. Доводи скарги зводяться до таких.

Судом першої інстанції були порушені процесуальні права відповідача, оскільки він не отримував матеріали позову та не був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, внаслідок чого був позбавлений можливості захищатися від позову.

Суд не з`ясував дійсні обставини справи та відносини подружжя. Так, посилання позиваки на те, що сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства неправдиві, оскільки сторони проживають спільно та виховують двох дітей, що, крім іншого, підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування.

Позов був поданий дружиною формально, для того, щоб провести деякі майнові процедури і щоб відповідач не претендував на певне майно.

Сторонам не був наданий строк на примирення, тоді як з метою уникнення формального підходу до вирішення позову про розірвання шлюбу такий за загальним правилом слід надавати.

Заява позивачки та рішення суду загалом не є обґрунтованими, позаяк не містять посилання на конкретні обставини, що мають значення в спорі, зокрема: наявність дітей, пропозиції про місце їх проживання після розірвання шлюбу, щодо їх утримання, про участь батька у вихованні дітей і т.ін. Думка відповідача з цього приводу взагалі не була врахована.

Сторона просить скасувати рішення суду та відмовити в позові.

Заслухавши суддю, вирішуючи процесуальне питання за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Спір стосується особистих взаємин подружжя. Вирішення спору безпосередньо залежить від волевиявлення сторін щодо збереження чи припинення подружніх відносин.

Позивачка ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_2 не взяли особистої участі в розгляді справи в суді першої інстанції, суд розірвав шлюб за відсутності сторін, ґрунтуючись на матеріалах справи.

Позиція відповідача ОСОБА_2 , висловлена в апеляційній скарзі, полягає в необхідності та можливості збереження шлюбу, який існує фактично, відповідач заперечує проти його розірвання, стверджує також про формальне пред`явлення позову дружиною виходячи з її майнових інтересів.

Апеляційний суд виходить із необхідності сприяння сторонам у збереженні шлюбу та у врегулюванні стосунків за наявності для того відповідних підстав і можливостей. Суд враховує, що сторони не з`явилися в судові засідання в судах першої та апеляційної інстанцій, що унеможливлює з`ясування їхніх дійсних стосунків безпосередньо на підставі заслуханих судом пояснень сторін, при цьому, сторони не позбавлені права і можливості врегулювати свої стосунки і в позасудовому порядку. Судом першої інстанції строк для примирення подружжю не надавався.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України), що узгоджується з положеннями ст. 12 ч. 5 п.п. 2, 4 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 240 ч. 7, ст. 251 ч. 1 п. 4, ст. 253 ч. 1 п. 3 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців і в разі призначення такого строку зобов`язаний зупинити провадження у справі до закінчення зазначеного строку, що визначається судом.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на важливість інститутів сім`ї та шлюбу, важливість забезпечення інтересів і прав дітей, зокрема, на виховання в сім`ї, апеляційний суд вважає за необхідне забезпечити сторонам можливість врегулювання стосунків, надавши достатній строк для примирення.

Відтак, подружжю слід надати строк для примирення, що не може перевищувати шести місяців із дня набрання ухвалою суду законної сили, із зупиненням провадження в справі на цей строк. Водночас сторони не позбавлені права до спливу цього строку повідомити суд про примирення, про результат врегулювання стосунків у інший спосіб тощо.

Керуючись ст. 240 ч. 7, ст. 251 ч. 1 п. 4, ст. 253 ч. 1 п. 3, ст. 260, ст. 368 ч. 1 ЦПК України ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Призначити подружжю Шикурів строк для примирення, що становить шість місяців із дня набрання ухвалою законної сили.

Провадження у справі зупинити до закінчення наданого сторонам строку для примирення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але в частині зупинення провадження в справі протягом тридцяти днів з 20 квітня 2022 року, яке є днем складення повного судового рішення, може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді