Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5344/21
Провадження 2/711/625/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2022 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Демчика Р.В.

секретаря судового засідання Кофанової А.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого засідання в залі суду в місті Черкаси у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Друга Черкаська нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,-

встановив:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Друга Черкаська нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Просить визнати недійсним заповіт, посвідчений 27.12.2016 року державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. та зареєстрований в реєстрі за №1-3216, за яким ОСОБА_4 заповіла 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Під час підготовчого провадження у справі до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Трюхана В.Г. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якою поставити питання:

- Чи страждала за життя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання?

- Якщо так, то яким саме?

- Чи усвідомлювала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент складання заповіту від 27.12.2016 року значення своїх дій та чи могла керувати ними.

Позивач та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити його повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як зазначено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30.05.1997 року, призначення експертизи в цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього. У разі, коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Разом з тим, суд приходить до висновку про те, що у справі непотрібно встановлювати психічного стану особи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за №719/32171.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

Висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Звертаючись до суду із позовом, позивач обгрунтовує його тим, що його померла мати ОСОБА_4 мала намір укласти з відповідачем договір довічного утримання а не скласти на нього заповіт. Заявлені ним свідки можуть підтвердити обставини вчинення правочину під впливом помилки, так як були присутні при розмовах із матір`ю, де вона стверджувала про те, що відповідача буде піклуватися про неї до моменту її смерті: надавати матеріальну допомогу, готувати їжу, оплачувати частину комунальних послуг, возити до лікарів, тощо. Саме на підставі таких обіцянок було вчинено заповіт на ім`я відповідача.

Відповідно до ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Отже, позивач просить визнати заповіт недійсним, оскільки він був складений під впливом помилки, а не у зв`язку з тим, що вказаний заповіт був вчинений дієздатною особою у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Також слід зазначити, що пунктом 2 постанови ПВСУ №8 від 30 травня 1997 року, «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» вказано судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин справи не потребує спеціальних знань.

Крім того, суд враховує що в матеріалах цивільної справи міститися висновок судово-психіатричної експертизи №452 від 30.11.2017 року, яка була проведена підставі ухвали судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 23.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Друга Черкаська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Згідно вказаного висновку, на момент складення заповіту 27.12.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності не виявляла і була здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зафіксовані у медичній документації підекспертної прояви тих чи інших психічних розладів, які кваліфікувалися лікарями-невропаталогами як прояви психоорганічного синдрому... помірних когнітивних розладів з елементами моторної афазії, зафіксовані з 23.02.2017 року (після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу) не мали паталогічного хворобливого впливу на знадність ОСОБА_4 розуміти значення своїх дій та керувати ним 27.12.2016 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 103,104 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника позивач адвоката Трюхана В.Г. про призначення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Друга Черкаська нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 08.08.2022 року.

Головуючий: Р. В. Демчик