Справа № 523/5588/22
Провадження №2/523/3479/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Дашковської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач просить суд розірвати з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, а внаслідок до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того, позивач і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Також просить залишити проживати малолітнього сина, ОСОБА_3 разом з нею. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача направив до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить провести розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність, про що надав заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що сторони одружені з 11 жовтня 2014р. Подружжя мають малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно довідки про реєстрацію місця проживання зареєстрований разом з матір`ю. Позивач та відповідач на теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім`я існує формально, подальше збереження сім`ї неможливо в зв`язку з втратою поваги та почуття кохання позивачем до відповідача. При вирішенні спірного питання судом приймається до уваги та обставина, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Як убачається із позовної заяви та заяви відповідача про визнання позовних вимог у сторін на теперішній час відсутній спір щодо місця проживання малолітньої дитини. Наявність вказаної обставини вказує на відсутність підстав для залучення до участі у справі орган опіки та піклування з метою отримання висновку з питання залишення місця проживання дитини з матір`ю. (правова позиція викладена у постанові ВС від 15.01.2020р. справа № 200/952/18).

Згідно з ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

При розгляді справи, судом не встановлено необхідності, та з цього приводу сторонами не заявлялось клопотання, щодо надання сторонам строку для примирення.

На підставі викладеного та з урахуванням визнання відповідачем пред`явленого позову суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 141,142 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог з нього слід стягнути на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, в розмірі 992,40грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

На підставі ст.ст. 110-112 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200,206,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Шлюб зареєстрований 11 жовтня 2014р. у Відділі ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2659, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 992,40грн. Інший розмір судових витрат у вигляді судового збору в сумі 992,40грн. повернути позивачу з державного бюджету.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 15 серпня 2022р.

Суддя