Справа № 149/3265/21
Провадження № 22-ц/801/959/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник І. В.
Доповідач :Міхасішин І. В.
УХВАЛА

03 травня 2022 рокуСправа № 149/3265/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 березня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КНП «ХЦПМСД» Хмільницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати праці за час вимушеного прогулу, виплати середньої заробітної плати, зобов`язання працевлаштувати, стягнення витрат на оплату правничої допомоги,

встановив:

До Вінницької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 березня 2022 року.

Однак апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме до апеляційної скарги не надано квитанції про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року N 3674-VI (із змінами і доповненнями).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З матеріалів справи слідує, що окрім поновлення на роботі, позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (або за весь час вимушеного прогулу, або за весь час затримки видачі трудової книжки) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Указаний висновок відповідає правовій позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

З огляду на викладене, позивач не звільнений від сплати судового збору в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року для працездатних осіб встановлено у розмірі 2 270 гривень.

Згідно з п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, сплаті заявником підлягає сума судового збору в розмірі 1362 грн ((2 270 грн х 0,4) х 150%).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для подання доказу про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у Вінницькій області /м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0002856, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 березня 2022 року залишити без руху, про що повідомити скаржника і надати строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду в установлений судом строк, скарга буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин