№4-с/756/47/22
У Х В А Л А

5 травня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії, (бездіяльність) державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцький Тимофій Костянтинович, ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

2 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.ст. 447-453 ЦПК України на бездіяльність старшого державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцького Т.К. щодо не підготовки розпорядження про перерахування 2246 грн. 29 коп., судових витрат в межах виконавчого провадження присуджених до стягнення з ОСОБА_2 за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.06.2021 року.

Статті ст.ст. 447, 448, 449 ЦПК України системно входять до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» і дають право звернутися до суду зі скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби або приватного виконавця лише сторонам виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю порушено їхні права чи свободи під час виконання судового рішення.

При цьому, ст. 449 ЦПК України встановлює спеціальні строки для звернення зі скаргою. У десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. В тому числі, у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

За твердженням ОСОБА_1 , протягом 21.04.2022 року заявником було отримано від уповноваженої особи ОСОБА_3 усні відомості про закінчення виконавчого провадження, знаходження стягнутих коштів на депозитному рахунку Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), однак відсутність, на час телефонної розмови, підготовленого розпорядження про перерахування коштів стягувачу.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає своє право порушеним і вказує, що про порушення прав, про джерело цього порушення та спосіб порушення права дізнався лише 21.04.2022 року.

При цьому, у своїй скарзі заявник просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцького Т.К. про закінчення виконавчого провадження ВП №67806591 від 08.12.2021 року, адже ще не створено розпорядження про перерахування коштів стягувачу.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони.

При цьому, заявником не подано належно оформленої заяви із зазначенням дійсних реквізитів постанови про закінчення виконавчого провадження з огляду на те, що за відомостями Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження №67806591 відкрито, а не закінчено, 08.12.2021 року.

Крім того, навіть якщо брати до уваги, що оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №67806591 датована 08.12.2021 року, заявником не подано належно оформленої заяви із зазначенням об`єктивно непереборних та незалежних від волевиявлення скаржника обставин, які дають можливість поновлення строку звернення до суду для розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця пов`язаної з її винесенням з огляду на час отримання відомостей про закінчення виконавчого провадження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

До матеріалів скарги ОСОБА_1 не додано заяви про поновлення строку для її подання із обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з наведеним, суддя приходить до висновку про необхідність залишити скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцького Т.К. без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 447-453 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії, (бездіяльність) державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцький Тимофій Костянтинович, ОСОБА_2 ,- залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук