ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1172/22 Справа № 712/2004/22
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

22 серпня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

розглянувши апеляційну представника позивача адвоката Голубчика І.В. на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.07.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» про поновлення на роботі відстороненого працівника та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

оскаржуваним рішенням суду першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог у даній справі. На вказане рішення представником позивача адвокатом Голобчиком І.В. подано апеляційну скаргу, якою порушено питання про його скасування та винесення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Вивченням апеляційної скарги було встановлено, що вона не відповідає вимогам ч.ч.4, 5 ст.356 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачено судовий збір, з цих підстав ухвалою апеляційного суду від 02.08.2022 апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення її недоліків сплати судового збору.

10.08.2022 представником позивача адвокатом Голубчиком І.В. до апеляційного суду подано заяву, в якій, посилаючись на правовий висновок, що міститься у постанові ВП ВС від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, вказує, що згідно п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Дану заяву ухвалою апеляційного суду від 11.08.2022 відхилено та повторно залишено апеляційну скаргу у справі без руху для сплати судового збору.

У послідуючому 19.08.2022 до апеляційного суду представник позивача повторно подав заяву про те, що позивача у даній категорії справ звільнено від сплати судового збору, оскільки предметом спору є позовні вимоги про поновлення на роботі, за розгляд яких судовий збір не сплачується.

Також заявник зазначає, що суд першої інстанції в даній справі із позивача судовий збір не стягував.

Надаючи оцінку поданому клопотанню, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Одночасно, п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (про що вказує скаржник, обґрунтовуючи свої доводи про відсутність підстав для сплати ним судового збору).

Далі, предметом спору у даній справі є вимоги, зокрема, про поновлення позивача на роботі з підстав незаконності наказу роботодавця про відсторонення від роботи, прийнятого на підставі ст.46 КЗпП України.

Так відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.

Отже позовна вимога про поновлення на роботі, заявлена позивачем у справі, стосується незаконності саме відсторонення працівника від роботи, а не звільнення працівника та його поновлення на попередній роботі (що регламентується іншими нормами матеріального права), що вбачається зі змісту п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» щодо встановлення пільг по сплаті судового збору.

Отже за розгляд судом такої позовної вимоги позивач зобов`язаний сплачувати судовий збір у порядку та розмірах, визначених ЗУ «Про судовий збір». Відтак за розгляд судом позовної вимоги про допуск (поновлення, як вказав позивач) до роботи після відсторонення судовий збір підлягає до сплати.

Щодо позовної вимоги стягнення середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків, то це є спеціальний вид відповідальності роботодавця, спрямований на захист прав звільнених працівників, а тому не входить до структури заробітної плати, у розумінні ЗУ «Про оплату праці».

Згідно аналізу норм чинного законодавства вбачається, що стягнення середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 ЗУ «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

Таким чином пункт 1 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому повинна бути оплачена судовим збором.

Зазначене узгоджується з позицією ВС в постанові від 31.01.2019 у справі №910/4518/16.

Вказівка суду першої інстанції про наявність чи відсутність у сторони у справі обов`язку по сплаті судового збору, про що зазначає заявник у своїй заяві від 19.08.2022, для апеляційного суду не має правового значення при вирішенні питання про можливість відкриття апеляційного провадження за скаргою у аспекті дотримання вимог про сплату судового збору, адже згідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не від суми, визначеної судом першої інстанції.

Таким чином доводи заяви представника позивача від 19.08.2022 про відсутність підстав для сплати скаржником судового збору апеляційним судом відхиляються.

За наведених обставин, у зв`язку з невиконанням скаржником вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та ненаданням доказів сплати судового збору, у відповідності зі ст. 185 та ст. 357 ЦПК України, дана апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу представника позивача адвоката Голубчика І.В. на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.07.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» про поновлення на роботі відстороненого працівника та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу - вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строки та порядку, визначені цивільним процесуальним законодавством.

Суддя-доповідач

Судді