КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/819/22
Провадження № 2/133/779/22
РІШЕННЯ

Іменем України

29.07.2022 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх синів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх синів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне), в якому просять стягнути з відповідача на їхню користь страхове відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Свої вимоги мотивують тим, що 26.06.2021 близько 18 год. 20 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Козятина Вінницької області автодорогою М-21 сполученням «Виступовичі - Могилів-Подільський», поблизу кілометрового показника «256 км», неподалік с. Веселе Хмільницького району Вінницької області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив дотичне зіткнення із автомобілем марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Після первинного контактування даних транспортних засобів відбулось їх відкидання і розвертання з одночасним зіткненням автомобілів марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , із автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 від отриманих травм загинув на місці події. За вказаним вище фактом уповноваженими органами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 26.06.2021. Внаслідок загибелі ОСОБА_8 його дружині ОСОБА_1 , його малолітнім синам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також його матері ОСОБА_4 , завдано шкоду. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) згідно полісу №AP9803781, то АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) як страховик, є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Дорожньо-транспортна пригода відбулася 26.06.2021, розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 6000 грн. Оскільки у загиблого ОСОБА_8 залишились батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_4 , дружина - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_2 , то позивачам належить 1/5 частина загального розміру страхового відшкодування (72000,00), а саме 14400,00 грн. Крім того, у загиблого ОСОБА_8 на утриманні перебували малолітні сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому вони мають право на відшкодування шкоди у зв`язку у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 94000 грн. Отже, відповідач у відповідності до ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язаний відшкодувати позивачам шкоду, заподіяну смертю потерпілого ОСОБА_8 .

Представник відповідача надав суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Вказав, що оскільки кримінальне провадження №0000339 не закінчено, тому позов до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне)як до особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність водія ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, є передчасним. Також вказав, що для отримання страхового відшкодування позивачі у порядку, встановленому ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», із заявою про страхове відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_8 , до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне)не зверталися.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26.06.2021 близько 18 год. 20 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Козятина Вінницької області автодорогою М-21 сполученням «Виступовичі - Могилів-Подільський», поблизу кілометрового показника «256 км», неподалік с. Веселе Хмільницького району Вінницької області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив дотичне зіткнення із автомобілем марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Після первинного контактування даних транспортних засобів відбулось їх відкидання і розвертання з одночасним зіткненням автомобілів марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , із автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 від отриманих травм загинув на місці події (а.с.29-30).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , за участю якого відбулась дорожньо-транспортна пригода, на час настання події була застрахована в Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) відповідно до полісу №AP9803781 (а.с.38).

Особами першого ступеня споріднення по відношенню до загиблого є батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_4 , дружина - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_2 (а с.33-37).

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

За змістом частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України, згідно з яким, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного з них, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі №199/1100/19.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Доказів непереборної сили або умислу померлого під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №0000339 від 26.06.2021 щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України. У обвинувальному акті зазначено, що порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 12.1 ПДР України знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Тобто вказані документи містять інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений.

Відсутність вироку суду відносно ОСОБА_5 не звільняє його від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

Про це свідчить також і позиція МТСБ України, викладена у п. 1 протоколу Президії МТСБ України № 153 від 27.04.2006, згідно з яким постанова суду про накладення адміністративного стягнення не може розглядатися страховиком як єдиний і обов`язковий доказ існування підстав для притягнення особи, відповідальність якої застрахована, до цивільно-правової відповідальності. Цей документ суду має оцінюватися страховиком на рівні з іншими документальними доказами. Відсутність такого документа не може свідчити і про відсутність страхового випадку. На підставі зазначеного страховик має право прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування без наявності рішення суду про притягнення до адміністративної відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, відповідальність водія застрахована у АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до полісу №AP9803781, який діяв на момент ДТП станом на 26.06.2021.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відсутність у матеріалах справи обвинувального вироку не може свідчити про відсутність страхового випадку та відсутності підстав для відшкодування АТ «Страхова група «ТАС»завданої позивачам шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована цією страховою компанією.

Крім того, відповідачем не подано жодного доказу на підтвердження відсутності своєї вини, яка презюмується, згідно із статтею1166 ЦК України.

Щодо доводів відповідача про незвернення позивачів із заявами про страхове відшкодування шкоди до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне), слід зазначити таке.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них передбачена статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди. Таке право, враховуючи висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами в залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Виходячи з викладеного вище, звернення особи до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування, а тому доводи представника відповідача є безпідставними.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях у зв`язку із знищенням або пошкодженням майна фізичної особи.

Згідно з статтею 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом пункту 22.1. статті 22, статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

Згідно з пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 грн.

Зважаючи на коло осіб, яким належить право на одержання компенсації моральної шкоди від відповідача, належна позивачам частка по відшкодуванню моральної шкоди становить 1/5 загального розміру страхового відшкодування (72000,00 грн.), що у грошовому еквіваленті становить 14400 грн.

Відповідно до пункту 27.2. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Оскільки у загиблого ОСОБА_8 на утриманні перебували малолітні сини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником яких є ОСОБА_1 , тому вони мають право на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 94000 грн. кожному (260000 грн. (розмір страхового відшкодування встановлений на момент ДТП) - 72000 грн. (максимальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди) / 2).

Статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Оскільки позивачами доведено, що внаслідок смерті ОСОБА_8 їм заподіяно моральну шкоду, яка полягає у їх сильних та тривалих душевних стражданнях, які спричинила його раптова загибель внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а також те, що на день смерті ОСОБА_8 на його утриманніперебували малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 992,40 грн.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу позивачем повідомлено, що докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст. 23, 1187, 1194, 1200 ЦК України, ст..ст. 6, 22, 23, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне), , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) гривень страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне),, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,яка діє в інтересах малолітньогосина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) гривень страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, та 94000 (дев`яносто чотири тисячі) гривень страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника, що належить малолітньому сину загиблогоОСОБА_8 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне),, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,яка діє в інтересах малолітньогосина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) гривень страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, та 94000 (дев`яносто чотири тисячі) гривень страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника, що належить малолітньому сину загиблогоОСОБА_8 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне), , на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ,14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) гривень страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне)на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Позивач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне), адреса: пр. Перемоги, 65, м. Київ, .

Повний текст судового рішення складено 03.08.2022.

Суддя І.М. Кучерук