Номер провадження: 22-ц/813/7479/22
Справа № 522/2121/22
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області,

відповідач Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року у складі судді Ярема Х.С.,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання винним у бездіяльності, стягнення матеріальної та моральної шкоди, встановлення осіб, які самовільно захопили пай та повернення його позивачу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання винним у бездіяльності, стягнення матеріальної та моральної шкоди, повернення майна, передано за підсудністю до Роздільнянського районного суду Одеської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,в якій просить суд її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не звернув увагу на те, що позовні вимоги зводяться до бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області, що потягло за собою спричинення матеріальної та моральної шкоди позивачу. Апелянт також зазначив, що так як позивач та відповідачі знаходяться у Приморському районі, ним вірно визначено підсудність. Суд мав витребувати необхідні докази для вирішення питання належної підсудності даного спору, тому, на думку позивача дійшов помилкового висновку, що справа не підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі оскаржується ухвала про передачу справи на розгляд до іншого суду, то її розгляд слід проводити без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Вбачається, що позивачем пред`явлено вимоги до Головного управління Національної поліції в Одеській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання винним в бездіяльності Головне управління поліції в Одеській області в результаті чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду у розмірі 500000 грн.; встановлення осіб, які самовільно захопили пай та повернення його в користування позивача.

Суд першої інстанції, передаючи справу за підсудністю до Роздільнянського районного суду Одеської області, виходив з того, що спір пов`язаний з майновими (повернення земельної ділянки) та немайновими (відшкодування шкоди, визнання бездіяльності) правами позивача на земельний пай, який, як встановив суд, знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Олександрівка.

Проте зміст позовної заяви не містить будь-які відомості, які б давали можливість ідентифікувати пай, який позивач просить йому повернути, відсутні такі і в матеріалах справи, а наявний у справі державний акт свідчить про належність позивачу права на земельну ділянку, що не є тотожнім паю, водночас земельна ділянка не є предметом спору у даній справі. Отже, висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Разом з тим, суд не був позбавлений можливості на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви до провадження зобов`язати позивача усунути недоліки позовної заяви шляхом викладення позовних вимог у відповідності до вимог закону та надання доказів на їх підтвердження.

Оскільки висновок суду першої інстанції про те, що даний спір належить до територіальної юрисдикції суду Роздільнянського районного суду Одеської області є передчасним та таким, що не ґрунтується на доказах у справі, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Приморського районного суду м.Одеси.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: