Справа № 570/2734/22
Номер провадження 2-з/570/33/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В :

04.08.2022 року заявником ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій він просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2 , а саме на квартиру по АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (державним реєстраторам) здійснювати будь-які реєстраційні дії, вносити записи/відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо вказаної квартири.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що 22.09.2021 року між ним та ОСОБА_2 було укладено усний договір позики на суму 31700 доларів США 00 цнт., які остання зобов`язувалася повернути до 02.10.2021 року.

Відповідно до вимог частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Однак, зміст і форма вказаної заяви не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Відповідно до положень пп. 3,4,5,6 ч.1 ст.151 ЦПК України, серед іншого, заява про забезпечення позову повинна містити:

- предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

- ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

1.Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявником не обґрунтовано припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, як зазначається у ч.2 ст.149 ЦПК України. Заявник в заяві не вказав обґрунтування необхідності забезпечення позову.

2. Заходом забезпечення позову позивачем визначено арешт майна та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (державним реєстраторам) здійснювати будь-які реєстраційні дії, вносити записи/відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.1,4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Однак, квартира, на яку просить накласти арешт заявник, не є предметом спору.

Крім того, до заяви про забезпечення позову додається копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № витягу 243543077 від 09.02.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на прав приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак суд вважає, що на підтвердження майнових прав на квартиру заявником не надано належних доказів з огляду на дату формування витягу - 09.02.2021 року та звернення до суду з заявою про забезпечення позову - 04.08.2022 року.

Крім того, у заяві про забезпечення позову зазначається про накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Натомість у витязі йдеться про квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, із матеріалів заяви про забезпечення позову не вбачається відомостей про те, хто є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , що суперечить вимогам п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України та може призвести до порушення майнових прав інших осіб.

Необхідно також відмітити, що виходячи із наведеного вище, позивачем не надано доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема щодо співмірності ціни позову із вартістю майна, на яке позивач просить накласти арешт.

3. Щодо ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, вбачається, що ціни позову заява також не містить. Відтак, не дотримано вимог п.5 ч.1 ст.151 ЦПК України.

4. Крім того, заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що передбачено п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України.

Заява про забезпечення позову не оформлена належним чином у відповідності до вимог ст.151 ЦПК України.

Згідно з ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153, п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову- повернути.

Повернути ОСОБА_1 сплачений згідно з квитанцією № 61421235 від 13.04.2022 року судовий збір у розмірі 496 грн. 20 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гнатущенко Ю.В.