Справа № 727/159/22
Провадження № 2/727/491/22
У Х В А Л А

08 серпня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретар судових засідань Івасишин О.І.

за участю сторін по справі: представника позивача адвоката Кирилюк Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Чернівці заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Слободян Г.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, неустойки (пені)Ю витрат на правничу допомогу та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, в якій просить, - стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 36.426.02 грн., а також неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 36 426,02 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 15.000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.01.2022 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.04. 2022 року прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені) з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, неустойки (пені) та витрат на правничу допомогу.

05.08.2022 року ОСОБА_1 спрямував до канцелярії суду заяву про відвід судді Слободян Г.М. від розгляду вищенаведеної справи, посилаючись на те, що у зв`язку із направленням до Вищої Ради Правосуддя скарги на дії судді Слободян Г.М. в іншій справі за № 727/222/20, суддя Слободян Г.М. йому мсить і ворожо ставиться до нього, внаслідок чого виносить ухвали про відмову у задоволенні його клопотань, зокрема, про вступ до участі в справі на стороні відповідача в якості третьої особи, а тому, з метою забезпечення безстороннього, об`єктивного розгляду вирішення справи і з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності і неупередженості просив відвезти суддю Слободян Г.М. від розгляду даної справи.

Представником позивача ОСОБА_3 , адвокат Кирилюк Т.А. в судовому засіданні просила заяву про відвід судді вважати необґрунтованою і передати на розгляд іншому судді.

Відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причиною неявки зазначив не отримання відзиву на зустрічний позов.

При вирішенні заяви про відвід судді, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до вимог ч.1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч.4 статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд вважає, що обґрунтування, наведені в заяві, не можуть розцінюватись як підстава для відводу судді по справі, оскільки вони не містять обставин, які вказували б на упередженість, необ`єктивність або зацікавленість судді Слободян Г.М. при розгляді справи. Обґрунтування заявником відводу фактично зводиться до оцінки здійснення процесуальних дій судді та не є такими, що викликають сумнів у неупередженості суду, оскільки процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду в цій справі чи в інших справах, можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, а так само прийняття суддею процесуальних рішень по іншій справі, звернення з скаргою на дії судді до компетентних органів, не може бути підставою для відводу судді. Відповідно до п.2 рішення Ради суддів України від 07.09.2017 року №46 наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, зазначені позивачем обставини у заяві про відвід, не містять підстав, визначених у ст.36 ЦПК України, об`єктивних даних про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, позивачами суду не наведено.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мартиненко та Миронеко проти України» суд прийшов до висновку, що особиста безсторонність суду презюмується поки не доведено протилежного. У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими». При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Суд вважає, що у поданій заяві ОСОБА_1 про відвід не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. Крім того, не наведено інших обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді при розгляді справи, передбачених ст. 36,37 ЦПК України.

Зокрема, обставини наведені у заяві про відвід судді від 05.08.2022 року є надуманими та не свідчать про упередженість судді.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені заявником обставини не є підставою для відводу в силу положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

З огляду на те, що відповідно до ст.36 ЦПК України заявлений відвід суд вважає необґрунтованим, то наявні правові підстави для зупинення передачі справи відповідно до ч. 3 ст.40 ЦПК України заяви до канцелярії Шевченківського районного суду м. Чернівці в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Керуючись ст. ст.33,36,40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Слободян Г.М. від розгляду цивільної справи ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, неустойки (пені)Ю витрат на правничу допомогу та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені)- визнати необґрунтованою і заяву ОСОБА_1 про відвід судді передати для проведення автоматизованого розподілу між суддями в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Слободян Г.М.