єдиний унікальний номер справи 546/358/22
номер провадження 2/546/256/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Решетилівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 546/358/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

в с т а н о в и в :

28.06.2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 13.06.2020 Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 247.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13.06.2020 він перебуває у шлюбі з відповідачкою. Дошлюбне прізвище відповідачки - ОСОБА_2 . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Тривалий час між ними виникали конфліктні ситуації з різних питань. На даний час втратили почуття любові один до одного, кожен живе своїми інтересами і має свої життєві плани. Подружні стосунки не підтримують тривалий час. За вказаних умов, збереження сімейних стосунків позивач вважає неможливим і позивач вимушений звертатися до суду з позовом про розлучення. Подальше спільне життя суперечитиме інтересам кожного з нас і призводитиме до погіршення стосунків та інших негативних наслідків. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їхня дитина зареєстрована разом із відповідачкою та відповідно проживає разом із нею. Позивач не заперечує щоб малолітня дитина проживала разом із матір`ю. Разом із відповідачкою вони спільно домовились, що дитина буде зареєстрована та проживати разом із нею і після їхнього розлучення, а він буде надавати фінансову допомогу в добровільному порядку. До подання позову, вони разом із відповідачкою прийняли спільне обдумане рішення про розлучення і домовились, що позов подаватиме саме він. Вирішити питання розірвання шлюбу у несудовому порядку вони не можуть, так як у них є малолітня дитина. Майнових спорів не має, планують всі питання врегулювати в несудовому порядку за спільною згодою. Позивач просив після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити дошлюбне - « ОСОБА_2 »

Ухвалою суду від 18.07.2022 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

У встановлений судом строк, відповідачка правом на надання відзиву не скористалася.

25.07.2022 позивачем подана до суду заява, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 23-24).

25.07.2022 відповідачкою до суду надано заяву, у якій вона просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити - « ОСОБА_2 » (а.с. 25-26).

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 13 червня 2020 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 247, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.06.2020.

Подружні стосунки та спільне проживання сторони припинили, не підтримують тривалий час та поновлювати їх не збираються. Спільне господарство не ведеться.

Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти.

Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).

Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, відповідачка вирішила відновити своє дошлюбне прізвище - « ОСОБА_2 ».

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 24.06.2022 (а.с. 1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення закріплені в ч. 3 ст. 7 Закону Україна «Про судовий збір».

Таким чином, враховуючи норми ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача підлягає поверненню 50% сплаченого ним судового збору, що становить 496, 20 грн. (992, 40 х 50% = 496, 20).

Інші 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 496, 20 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112-115 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 142, 206, 211, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Прийняти визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 13 червня 2020 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 247 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Решетилівському районі Полтавської області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 496, 20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) згідно квитанції № 0.0..1 від 24.06.2022.

Вилучити з матеріалів справи оригінал квитанції № 0.0..1 від 24.06.2022 (а.с. 1) та повернути ОСОБА_1 .

До матеріалів справи долучити копію квитанції № 0.0..1 від 24.06.2022.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496, 20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02 серпня 2022 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Романенко