Провадження №2о/932/189/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» січня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

присяжних: Смакоти З.Л., Серьоженка І.М.

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

заявника: ОСОБА_1

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , безвісно відсутнім.

Стислий виклад позиції заявника.

Вона є співвласником Ѕ частини квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 . Іншою Ѕ частиною квартири володіє згідно даних реєстру, ОСОБА_2 . З 18 березня 2004 року відомостей про місце постійного проживання та перебування останнього не відомо. Визнання такого факту надасть можливість встановити опіку над майном ОСОБА_2 , прийняття виконання цивільних обов`язків на його користь, погашення за рахунок його майна боргів, управління цим майном в інтересах дітей, у зменшення оплати комунальних платежів.

Заяви, клопотання учасників справи.

Заявник в судовому засіданні надала пояснення аналогічні до викладеним у заяві наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність .

Процесуальні дії у справі.

20 листопада 2020 року ухвалою суду заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що квартира у АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (свідоцтва про право власності №27 від 27.05.1996 р.)

Відповідно до договору дарування частки квартири №720від 30 квітня 2015 року ОСОБА_4 , подарувала ОСОБА_1 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно листа Шевченківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області №4527/К1696 від 21.11.2018 року відомостей про можливе місце знаходження ОСОБА_2 затримання, притягнення до адміністративної відповідальності на території Дніпропетровської області не отримано.

Згідно листа департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №5/5-130 від 27.07.2020 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 08.08.1988 по 18.03.2004 року.

Відповідно до листа Шевченківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 21.08.2020 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 08.08.1988 по 18.03.2004 року.

Згідно листа ГУ Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області №0400-010507-7/14090 від 01.02.2021 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

У листі №2800-70 від 29.12.2020 Департамент з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації ПФУ повідомлено, що в період з вересня 2001 року по теперішні час відомості щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 до бази даних реєстру застрахованих осіб не надходили, за даними бази одержувачів пенсій станом на листопад 2020 року останній на обліку не перебуває.

Згідно акту від 20.02.2020 року та акту від 27.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутній за останнім відомим місцем проживання, реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 18 березня 2004 року.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила обставини викладені заявницею у заяві та зазначила, що є сусідкою ОСОБА_1 та проживає у цьому будинку з 1988 року та приблизно двадцять років не бачила ОСОБА_2 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Цивільно-правові підстави визнання фізичної особи безвісно відсутньою регулюються Цивільним кодексом України та главою 4 Цивільного процесуального кодексу України про розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною 1 статті 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року (ч.2 ст.43 ЦК України).

Зазначене передбачає, перш за все, з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення; заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з березня 2004 року відсутній за останнім відомим місцем перебування, заявницею вживались заходи з метою встановлення його місця проживання .

Необхідність визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім заявниця пов`язує з вирішенням питання пов`язаного з встановленням опіки над майном ОСОБА_2 , прийняття виконання цивільних обов`язків на його користь, погашення за рахунок його майна боргів, зменшення оплати комунальних платежів.

Отже, заявник обґрунтувала правову зацікавленість у вирішенні питання про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Висновок суду.

Враховуючи, що ОСОБА_2 за останнім місцем постійного проживання відсутній, відомостей щодо місця його перебування немає більше одного року; тому суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_2 , безвісно відсутнім.

При цьому, суд роз`яснює, що у відповідності до приписів ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі ст. 43 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 19, 76-81, 200, 211, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 305, 307, 308 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1 безвісно відсутнім.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено та оголошено о 16-25 годині 25.01.2022.

Суддя В.І.Цитульський

Присяжні: З.Л. Смакота

І.М. Серьоженко