Провадження №2/447/498/22
Справа №447/1848/22
У Х В А Л А

щодо передачі справи в інший суд

01.09.2022 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П., розглянувши у м. Миколаїв Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

10.08.2022 позивач ОСОБА_1 пред`явила позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

29.08.2022 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Зі змісту відповіді на запит встановлено, що відповідач зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що у сторін є одна спільна дитина, яка на даний час є повнолітньою.

Водночас, у прохальній частині позовної заяви позивачка виклала клопотання щодо прийняття позовної заяви до розгляду у Миколаївському районному суді Львівської області, оскільки місце проживання відповідача зареєстроване на тимчасово окупованій території України, де проходять воєнні дії. У зв`язку з наведеним така не має змоги виїхати до місця проживання відповідача.

Розглянувши матеріали позову, суддя вважає, що відсутні підстави для пред`явлення даного позову саме до Миколаївського районного суду Львівської області по територіальній і предметній підсудності.

Що ж стосується посилання позивача на неможливість подання позову за зареєстрованим місцем проживання такого, то законодавчо дане питання врегульовано наступним чином.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ, що розглядаються у таких судах, визначається в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно ч. 4 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Водночас, відповідно до постанови Верховної Ради України №254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до пункту 17 §3 «Перехідні положення» розділу IV Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів до визначення територіальної підсудності в районі проведення антитерористичної операції у порядку», встановленому Законом №1632-VIII, зі змінами, внесеними Законом №2147-VIII, застосовуються правила визначення територіальної підсудності в районі проведення антитерористичної операції за правилами, що діяли до набрання чинності Законом №2147-VIII, тобто до 15 грудня 2017 року.

Таким чином, до видання Верховним Судом нових розпоряджень про визначення територіальної підсудності справ застосовуються положення розпоряджень голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 «Про визначення територіальної підсудності справ» на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. №913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. №10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), визначено територіальну підсудність цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам, адміністративним судам, апеляційним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, а саме територіальна підсудність Куйбишевського районного суду міста Донецька, територіальна підсудність справ якого змінена та визначається за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач проживає в Куйбишевському районі м. Донецька, відтак, підсудність визначається за загальними правилами, відповідно до статті 27 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід передати для розгляду за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 27, 28, 31 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати для розгляду за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (51400, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 135).

На ухвалу щодо передачі справи на розгляд іншому суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Головатий А.П.