Справа № 946/8999/21
Провадження № 2/946/732/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2021 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 7/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та 7/12 частин земельної ділянки площею 0,0504 га, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належали вищезазначений будинок та земельна ділянка. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, за життя заповіту не залишив. ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. За життя заповіту не залишила. Позивач спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гнесько В.Г. №441/02-14 від 10.09.2021 року, позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки наявний спір щодо спільного сумісного майна подружжя.

23.02.2022 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, яким просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 5/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та 5/12 частин земельної ділянки площею 0,0504 га, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2022 року зустрічний позов прийнято до свого провадження та об`єднано в одне провадження із первісним позовом.

Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутності, наполягає на задоволенні зустрічних позовних вимог та не заперечує проти задоволення первісних позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 03.12.1963 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих, та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель загальною площею 0,0504 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:027:0152, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 952226 виданого 17.04.2007 року Ізмаїльською міською радою Одеської області.

Згідно довідки №15-с від 13.09.2021 року, виданої КУ «Ізмаїльський архів», встановлено, що у документах Ізмаїльського міськвиконкому в списку житлових будівництв міста, що були перенумеровані у 1965 року є відомості про перенумерацію будинку по АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, встановлено, що частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 належить вказаний житловий будинок, по 1/2 частки кожному.

Крім того, частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:027:0152, є рівними та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 належить вказана земельна ділянка по 1/2 частки кожному.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.05.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №60259617 від 21.05.2020 року, наданої приватним нотаріусом Гнесько В.Г., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- дружина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 05.08.1960 року, виданим Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 05.09.1961 року, виданим Ізмаїльським міським бюро ЗАГС та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 01.03.1981 року, виданим Великомар`янівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 »;

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , повторно виданим 09.10.2020 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 у встановлений законом строк відповідно до ст. 1273 ЦК України звернулась до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , що підтверджено заявою від 22.05.2020 року, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г.

Відповідно ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено заявами від 21.05.2020 року та від 19.10.2020 року відповідно, посвідченими приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., тобто вважаються такими, які прийняли спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 01.08.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0504 га, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №61994226 від 08.10.2020 року, наданої приватним нотаріусом Гнесько В.Г., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 05.09.1961 року, виданим Ізмаїльським міським бюро ЗАГС та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 01.03.1981 року, виданим Великомар`янівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 »;

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , повторно виданим 09.10.2020 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено заявами від 08.10.2020 та від 19.10.2020 року відповідно, посвідченими приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., тобто вважаються такими, які прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гнесько В.Г. №441/02-14 від 10.09.2021 року, позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки наявний спір щодо спільного сумісного майна подружжя.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 82, 200, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1234, 1235, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ), про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- 7/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 7/12 частин земельної ділянки площею 0,0504 га, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Державний акт серії ЯГ №952226, виданий 17.04.2007 року Ізмаїльською міською радою, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.507.00154), кадастровий номер земельної ділянки - :01:027:0152.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- 5/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 5/12 частин земельної ділянки площею 0,0504 га, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Державний акт серії ЯГ №952226, виданий 17.04.2007 року Ізмаїльською міською радою, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.507.00154), кадастровий номер земельної ділянки - :01:027:0152.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар