Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2754/19 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/2754/19 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Маслак В.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просила стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн.

Необхідність ухвалення додаткового рішення аргументувала тим, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 13 травня 2020 року Адвокатське бюро «Сероветник та партнери» в особі керуючого Сероветника О.А. надавало їй правничу допомогу. Під час судового засідання, яке відбулося 10 листопада 2021 року, її представником усно було заявлено клопотання про намір подати суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що довідка юриста про оплату послуг не є належним документом, оскільки не відповідає вимогам правил бухгалтерського обліку. На переконання скаржника, відповідач мала надати суду розрахунок витрат часу, витраченого адвокатом на ведення справи в суді, на участь в судовому розгляді та на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, оскільки незрозуміло на підставі чого виникла вказана у розрахунку сума. Витрати на правову допомогу повинні бути підтверджені документально. Крім того, вирішуючи питання стягнення з банку витрат на правову допомогу, суд мав ураховувати положення законодавства про граничний розмір їх компенсації та з`ясувати, який саме розмір такої компенсації підлягає сплаті на користь відповідача. Вважає, що відповідачем не доведена справедливість та повнота витрат на правову допомогу.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити відповідачу в стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав та просить у її задоволенні відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За нормами ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вищевказаного Закону).

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:1) попереднє визначення суми судових витрат (ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст.141 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої ст.137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята ст.137 ЦПК України).

При цьому, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини третьої ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до пункту 2 частини другої ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що враховуючи ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2021 року про виправлення описки, рішенням Корольовського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2021 року Акціонерному товариству Комерційному банку «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Журналом судового засідання суду першої інстанції від 10 листопада 2021 року підтверджується, що до закінчення судових дебатів у справі представник відповідача зробив заяву про подання заяви про стягнення судових витрат, тобто про надання доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

15 листопада 2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, у порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України ОСОБА_1 подала заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн. до якої долучила: копію договору про надання правничої допомоги від 13 травня 2020 року №13/05/20, копію акта наданих послуг від 15 листопада 2021 року та детальний опис робіти від 15 листопада 2021 року №59.

У пункті 3.4 договору про надання правової допомоги від 13 травня 2020 року №13/05/20, який укладений між Адвокатським бюро «Сероветник та партнери» (бюро) та ОСОБА_1 (клієнт), сторони досягли домовленості, що клієнт на протязі десяти днів з моменту підписання акта про надання послуг сплачує бюро вартість наданих послуг.

У свою чергу пунктом 3.1 договору про надання правової допомоги врегульовано, що вартість послуг (гонорар адвоката) за договором складає: 3 000 грн. за складення заяви про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 квітня 2019 року в справі №296/2754/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (що включає вивчення матеріалів справи, вивчання рішення по справі, вивчення судової практики, консультування тощо); 3 000 грн. за підготовку відзиву на позовну заяву (що включає вивчення матеріалів справи, консультування, вивчення судової практики, тощо); 2 000 грн. за підготовку заперечення на відповідь на відзив (що включає вивчення матеріалів справи, консультування, вивчення судової практики тощо); 1 000 грн. за здійснення представництва інтересів у одному судовому засіданні в даній справі.

Відповідно до акта про надання послуг від 15 листопада 2021 року за договором про надання правової допомоги від 13 травня 2020 року №13/05/20 відповідачу надані наступні послуги: аналіз та вивчення позовної заяви; аналіз та вивчення рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 квітня 2019 року в справі №296/2754/19; вивчення судової практики; надання усної та письмової правової інформації, консультацій та роз`яснень щодо заяви про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 квітня 2019 року в справі №296/2754/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; складення заяви про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 квітня 2019 року; надання усної та письмової правової інформації, консультацій та роз`яснень щодо відзиву на позовну заяву; складення відзиву на позовну заяву; представництво інтересів клієнта в Корольовському районному суді м.Житомира (7 судових засідань, а саме: 21 серпня 2020 року, 04 грудня 2020 року, 11 лютого 2021 року, 30 березня 2021 року, 13 липня 2021 року, 27 жовтня 2021 року, 10 листопада 2021 року).

Отже, відповідачем заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу на суму 13 000 грн, яка складається із: 3 000 грн. за складення заяви про перегляд заочного рішення; 3 000 грн. за підготовку відзиву на позовну заяву; 7 000 грн. за участь у семи судових засіданнях у суді першої інстанції.

У відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення представник позивача заявляв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з огляду на те, що не врахований граничний розмір компенсації витрат на правничу допомогу та сума витрат є неспівмірною зі складністю цивільної справи (а.с.20-21 т.2).

При визначенні суми відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст вищевказаної заяви представника позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та положення частин четвертої та п`ятої ст.137 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду при вирішенні питання розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу враховує, що справа є малозначною, фактично складена заява про перегляд заочного рішення та відзив на позовну заяву, який частково дублює заяву про перегляд заочного рішення, а судові засідання 21 серпня 2020 року, 04 грудня 2020 року, 11 лютого 2021 року, 30 березня 2021 року були короткими та тривали від чотирьох до семи хвилин.

Отже, заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи та часом, що був необхідним на її виконання, а тому справедливим у цьому випадку буде зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу з 13 000 грн. до 7 000 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу у визначеному апеляційним судом розмірі є співмірними зі складністю цієї справи, наданим обсягом послуг у суді першої інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, з врахуванням їх вартості та часу, затраченого на надання цих послуг.

Решта доводів апеляційної скарги щодо граничного розміру компенсації витрат та невідповідності довідки юриста про оплату послуг вимогам правил бухгалтерського обліку є безпідставними, оскільки у даному випадку не йдеться про компенсацію за рахунок держави, а витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи лише має бути сплачено. Наразі обсяг наданих послуг і виконаних робіт на суму 7 000 грн. підтверджений. Більше того, документа про сплату до заяв про ухвалення додаткового рішення взагалі не додано.

Апеляційний суд відповідно до положень ст.376 ЦПК України скасовує ухвалу суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: