Справа № 677/1490/20
Провадження № 2/677/83/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Владюк Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красилів цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача частини заборгованості за кредитним договором № від 06 лютого 2014 року у розмірі 35612,42 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 27953,67 грн., а також 7658,75 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦПК України станом на 20 жовтня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 06 лютого 2014 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» ( надалі - ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 29750,00 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитним коштами у розмірі 15 % річних.

13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі ТОВ «ФК Довіра та Гарантія») укладено договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 06 лютого 2014 року.

Вказав, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань станом на 13 червня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 46206,33 грн., яка складається з суми строкової заборгованості за кредитом 18571,18 грн., суми простроченного тіла кредиту 9382,49 грн, суми строкових нарахованих за умовами кредитного договору 199,86 грн., суми нараховнаних прострочених за умовами кредитного договору 18052,80 грн., загальної суми заборгованості за основною заборгованістю за кредитом (тіло) згідно умов договору 27953,67, загальної суми заборгованості за основною заборгованістю за нарахованими доходами (%) згідно умов договору 18252,66 грн.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (надалі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») укладено договір факторингу №29/01/19-1, відповідно до якого право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 06 лютого 2014 року перейшло до ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

18 лютого 2019 року позивач направив відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості в строк не пізніше ніж до 18 березня 2019 року, однак ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконав.

У зв`язку із наведеним позивач просив стягнути частину вказаної суми заборгованості, інфляційні втрати та 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України.

В судове засідання учасники справи не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надіслав до суду заяву, у якій вимоги позову підтримав, справу просив розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити, оскільки: договір факторингу №29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, укладений між позивачем та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є нікчемним, оскільки за договором сторони не узгодили ліміт фінансування (п. 7, 7.1 договору), а відповідно до п. 6.2.3. договору права вимоги переходять до фактора з моменту підписання сторонами договору та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, передбачених п. 7.1 договору; сторона позивача не надала на виконання ухвали суду оригінал договору факторингу. Окрім того, просив застосувати строк позовної давності, вказав, що остання проплата по кредитному договору ним проведена 23 грудня 2014 року, проте прострочення платежів виникло з 07 серпня 2014 року, оскільки черговий платіж згідно графіку платежів за серпень 2014 року в сумі 1228 грн ним не було внесено, а тому позовна давність розпочинається з 08 серпня 2014 року. Нарахування і розрахунок щодо стягнення з нього сум, відповідно до ст. 625 ЦК України, проведений позивачем за період з 20 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2020 року без врахування початку виникнення позовної давності з 08 серпня 2014 року є безпідставним.

За наведених обставин суд визнав за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з кредитних правовідносин.

Стороною відповідача позовні вимоги не визнаються, та заперечуються з тих підстав, що позивачем не надано належного доказу про набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 06 лютого 2014 року, та що договір факторингу №29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, укладений між позивачем та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є нікчемним. Окрім того, відповідач заявив про застосування у даному спорі позовної давності.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц (провадження №14-254цс19) для стягнення коштів, відповідно до ст. 625 ЦК України, суду необхідно встановити момент порушення відповідачем грошового зобов`язання, оскільки право на позов у кредитора стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України, виникаєз моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду зробленого у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), у кредитних спорах перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Таким чином, для вирішення позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат на 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, суду необхідно встановити момент порушення ОСОБА_1 грошового зобов`язання, а для вирішення заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності необхідно встановити дату, коли відповідачем здійснено останній платіж на погашення кредитної заборгованості.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, рух коштів по рахунках, здійснені платежі, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75 (далі - Положення), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У пунктах 6.20.-6.23. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зазначено, що: «якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми.

У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису».

Таким чином, для вирішення спору щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, внаслідок порушення відповідачем кредитних зобов`язань перед первісним кредитором, в першу чергу необхідно встановити наявність чи відсутність переходу прав від правопопередника до правонаступника, а саме: чи набуло ТОВ «ФК «Прайм Альянс» права вимоги до відповідача за кредитним договором № від 06 лютого 2014 року.

Так, в договорі факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» сторонами в розділі 6 «Порядок фінансування» обумовлені та узгоджені положення пунктів 6.1, 6.6, розділ 7 «Ліміт фінансування. Платежі».

Разом з тим, в копії договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року, яка надана позивачем на підтвердження позовних вимог до ОСОБА_1 , інформація, яка обумовлена сторонами договору в пунктах 6.1, 6.5, 6.6, та в розділі 7 «Ліміт фінансування. Платежі» є заретушованою, та прихованою, що позбавляє суд встановити їх зміст, дослідити по суті обставини та підстави правонаступництваТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором, а, отже, вирішити питання щодо переходу до позивача права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 06 лютого 2014 року.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 29 червня 2021 року та повторно ухвалою від 31 серпня 2021 року витребовувались докази, необхідні для правильного вирішення справи: оригінал договору факторингу № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року з відповідними додатками та документами, що підтверджують сплату коштів позивачем на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія»; оригінал договору факторингу № 13/06/16 від 13 червня 2016 року укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ФК «Довіра і Гарантія» з усіма додатками та документами, що підтверджують сплату коштів ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ПАТ «ОТБ Банк»; інформацію про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 відкритий у АТ «ОТБ Банк» щодо сплаті коштів ОСОБА_1 по договору про надання споживчого кредиту № від 06 лютого 2014 року.

Проте, ухвали суду про витребування доказів позивачем не виконані, на адресу суду надійшли повідомлення позивача № 6157 від 30 серпня 2021 року, № 6292 від 15 вересня 2021 року про неможливість надати докази, зокрема:

- оригіналів витребовуваних судом договору факторингу № 13/06/16 від 13 червня 2016 року та договору факторингу № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року з тих підстав, що договір факторингу № 13/06/16 зберігається у сторін договору, якою позивач не являється, а договір факторингу № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року позивач суду не надає, оскільки відсутня можливість направити до суду свого представника, а направлення поштою оригіналів документів вважає неможливим у зв`язку із ризиком їх втрати;

- інформації про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 по кредитному договору № від 06 лютого 2014 року, оскільки вона, за твердженням представника позивача є арифметичних розрахунком, що відображає стан нарахувань в певні періоди часу, а здійснення розрахунків у відповідності до п. 1.4.6. кредитного договору № від 06 лютого 2014 року визначається за формулою ануїтет них платежів, для здійснення яких потрібні спеціальні знання та навички.

У зв`язку з наведеним, представник відповідача повторно надав копії вказаних договорів факторингу, та просив визнати причини неподання ТОВ «ФК «Прайм Альянс» доказів поважними; а інформацію про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 витребувати в первісного кредитора ПАТ «ОТБ Банк».

У повторно наданій позивачем копії договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року, яка надійшла до суду 03 вересня 2021 року (а.с.83-88) пункти 6.1, 6.6, та розділ 7 «Ліміт фінансування. Платежі» не заретушовані та не приховані.

Однак, до повідомлення № 6292 від 15 вересня 2021 рокупозивач знову надав копію договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року (надійшла до суду 20 вересня 2021 року (а.с.98-109)), яка засвідчена позивачем як копія, що відповідає оригіналу, але яка виготовлена таким чином, що пункти 6.1, 6.6, та розділ 7 «Ліміт фінансування. Платежі» заретушовані, а їх зміст прихований.

Вказане, знову ж таки, ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналу договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року.

Ухвалами суду від 28 вересня 2021 року та від 04 листопада 2021 року в ПАТ «ОТБ Банк» витребовувалась інформація про рух усіх коштів по рахунку № НОМЕР_1 відкритий у АТ «ОТБ Банк» щодо сплаті коштів ОСОБА_1 по договору про надання споживчого кредиту № від 06 лютого 2014 року за весь період користування кредитом, а також довідка про загальну суму заборгованості щодо тіла кредиту, процентів, комісії тощо.

На виконання вказаної ухвали суду банком надана у формі таблиці інформація яка містить дати внесення коштів на рахунок № НОМЕР_1 , та їх розмір (а.с.128). Разом з тим, вказана інформація не є належним доказом у справі, оскільки не містить обов`язкові реквізити, передбачені для первинних та зведених облікових документів відповідно до положення статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» і пункту 61 Положення.

Ознайомившись із змістом повідомлень позивача № 6157 від 30 серпня 2021 року, № 6292 від 15 вересня 2021 року про неможливість надати суду докази на виконання ухвали суду, суд доходить висновку, що позивачем не наведено підстав для визнання поважними причин неподання ним доказів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, Розділом 8 «Порядок обміну Документацією» договору факторингу № 13/06/16 від 13 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» (Фактор), передбачено, що всю документацію щодо боржників, яких включено до Реєстру боржників (додаток №1), Клієнт зобов`язаний передати Фактору протягом 8 місяців з моменту передачі реєстру боржників. У разі необхідності отримання Фактором документації щодо боржників, фактор може звернутись з запитом про надання таких документів до Клієнта до настання цього строку. Документація щодо боржників надається в визначеному порядку в кількості не більше 10 справ, що стосується заборгованостей окремих клієнтів, за один календарний місяць.

Пунктом 9.1.договору факторингу № 13/06/16 від 13 червня 2016 року передбачені випадки повернення права вимоги до боржників Фактором Клієнту, в тому числі, через відсутність документального підтвердження заборгованості.

Розділом 8 «Порядок обміну Документацією» договору факторингу № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» (Фактор), передбачено, що всю документацію щодо боржників, яких включено до Реєстру боржників (додаток №1), після здійснення оплати, передбаченої п. 7.2 договору, Клієнт повинен передати Фактору кредитні документи, а також інші документи, які засвідчують права, що відступаються. Пунктом 8.1. обумовлено передачу Клієнтом Фактору оригіналів розрахунків заборгованості станом на дату укладання цього договору.

Таким чином, суд доходить висновку, що у разі належного виконання сторонами зобов`язань за договорами факторингів № 13/06/16 від 13 червня 2016 року та № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, та відсутності випадку повернення права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором№ від 06 лютого 2014 року, оригінали витребовуваних судом документів стосовно відповідача, виписка по особовому рахунку відповідача, яка підтверджує рух коштів по рахунку, повинні знаходитись у позивача, який стверджує, що набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, а тому неподання позивачем витребовуваних судом оригіналів документів та інформації про рух коштів по рахунку відповідача суд визнає таким, що неподані позивачем без поважних причин.

Нормами ст. 95 ЦПК України передбачено, що якщо оригінал письмового доказу не подано, то такий доказ не береться судом до уваги, якщо учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу.

Відповідно до п. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Таким чином, для залишення позову без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України необхідно встановити сукупність таких умов: а) докази, необхідні для вирішення справи, б) суд витребував ці докази у відповідача в порядку, визначеному процесуальним законом, в) позивач ці докази не подав без поважних причин.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку щодо неможливості розгляду даної справи за наявними у справі доказами, та за відсутності доказів, які витребовувались судом у позивача, який їх не подав суду без поважних причин, а подав копії, в яких є суперечності, які не можуть бути усунуті судом, у зв`язку з чим позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 200, 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному його зверненню до суду з цими позовними вимогами.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Хмельницького апеляційного суду області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Гладій