Постанова

Іменем України

21 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 265/1411/21

провадження № 61-19745св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - Азітіо Холдингз Лімітед ,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2021 року у складі судді Костромітіної О. О. та постанову Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Зайцевої С. А., Лопатіної М. Ю., Пономарьової О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У березні 2021 року стягувач - юридична особа, зареєстрована за законодавством Республіки Кіпр, Азітіо Холдингз Лімітед в особі адвоката Кулеби А. М., звернувся до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання наказів Високого Суду Правосуддя (Англія та Уельс) від 14 липня 2020 року у справі № CL-2016-000494, від 28 липня 2020 року у справі №CL-2016-000494 за позовом Ейвонвік Холдингз Лімітед (Avonwic Holdings Limited) до Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited), Даргамо Холдингз Лимитед (Dargamo Holdings Limited), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Клопотання мотивовано тим, що Високий Суд Правосуддя (Англія та Уельс) розглянув справу № CL-2016-000494 за позовом Ейвонвік Холдингз Лімітед (Avonwic Holdings Limited) до Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited) (перший відповідач або стягувач), Даргамо Холдингз Лимитед (Dargamo Holdings Limited)( другий відповідач), ОСОБА_3 (третій відповідач) та ОСОБА_2 ( четвертий відповідач або боржник), за участю ряду третіх осіб.

Розгляд судової справи завершився, зокрема, ухваленням Високим Судом обов`язкових до виконання наказів: наказу від 14 липня 2020 року (рішення-1) та наказу від 28 липня 2020 року (рішення -2). Оскільки боржник у повному обсязі не виконав вказані судові рішення добровільно, стягувач вимушений звернутися до суду з цим клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішень іноземного суду.

У рішенні-1 Високий Суд визначив, зокрема, зміст витрат, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 (четвертим відповідачем) на користь Азітіо Холдингз Лімітед (першого відповідача, стягувача), а саме: другий та четвертий відповідачі повинні сплатити наступні витрати (такі витрати не включають будь-які витрати, що відносяться виключно до позову Ейвонік ) на основі відшкодування, в кожному випадку за умови детальної оцінки, яка повинна бути без зволікань зроблена, якщо сума не узгоджена:

а. витрати понесені (а) … та (б) першим відповідачем, третім відповідачем та п`ятою третьою особою щодо будь-яких усіх вимог, пред`явлених до них другим та четвертим відповідачами, включаючи вимоги та зустрічні вимоги, що стосуються угоди акціонерів 2009 року та подальшої угоди акціонерів 2010 року, та різні альтернативні вимоги (включаючи вимоги про необґрунтоване збагачення).

У рішенні-2 Високий Суд, серед іншого, конкретизував суми витрат, які підлягають відшкодуванню боржником четвертим Відповідачем на користь стягувача, а саме:

Витрати Фази 2

…

9. другий та четвертий відповідачі повинні сплатити витрати першого та третього відповідачів та п`ятої, шостої, сьомої, восьмої, дев`ятої та одинадцятої третіх осіб, понесених щодо Вимог Фази 2, поданих другим та четвертим відповідачами, на підставі відшкодування, що підлягають детальної оцінці, яка повинна бути зроблена без зволікань, якщо сума не узгоджена.

…

12. другий та четвертий відповідачі мають здійснити виплати в рахунок відшкодування витрат, як наказано у пунктах 9 та 10 вище, у сумі:

а. 190 000 фунтів стерлінгів першому та третьому відповідачам та п`ятій третій особі та шостій, сьомій, восьмій, дев`ятій та одинадцятій третім особам, до 18 серпня 2020 року або раніше.

13. відсотки мають сплачуватися на суму витрат, наведені в параграфах 7 та 9 вище, першому та третьому відповідачам, п`ятій третій особі та шостій, сьомій, восьмій, дев`ятій та одинадцятій третім особам:

а. Від дати, коли такі витрати мали бути сплачені, до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою банку Англії + 2,5%,

b. з 28 серпня 2020 року до дати сплати - за ставкою 8%.

…

Виплати в рахунок відшкодування витрат Фази 1

16. другий та четвертий відповідачі мають здійснити виплати в рахунок відшкодування витрат, як наказано у пунктах 8-10 першого наказу про супутні питання:

b. На суму 4 мільйони фунтів стерлінгів першому та третьому відповідачам та п`ятій, третій особі - до 18 серпня 2020 року або раніше;

…

Відсотки на витрати Фази 1

20. відсотки мають сплачуватися на суму відшкодування витрат, що підлягають сплаті першому відповідачу, третьому відповідачу та п`ятій, третій особі відповідно до пунктів 8 та 9 першого наказу про супутні питання:

a. Від дати, коли такі витрати мали бути сплачені, до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою банку Англії +2,5%

b. з 28 серпня 2020 року до дати сплати -за ставкою 8%.

Стягувач додав до клопотання сертифікат Високого Суду від 03 листопада 2020 року про те, що вказані судові рішення є остаточними та обов`язковими. Згідно з сертифікатом, четвертий відповідач (боржник) був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судової справи та брав участь у розгляді судової справи. Також, у сертифікаті визначено порядок примусового виконання судових витрат.

Таким чином, відповідно до рішення-2, ОСОБА_2 (боржник) зобов`язаний сплатити на користь Азітіо Холдингз Лімітед (стягувач):

- 190 000 фунтів стерлінгів у рахунок відшкодування витрат, понесених щодо вимог Фази 2 ; (пункт 12(а) рішення-2);

- відсотки на суму витрат Фази 2 за період з 19 серпня 2020 року до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою банку Англії +2,5%, а з 28 серпня 2020 року до дати сплати - за ставкою 8%;

- 4 000 000 фунтів стерлінгів у рахунок відшкодування витрат, понесених щодо вимоги Фази 1,( пункт 16 (b) рішення-2);

- відсотки на суму витрат Фази 1 за період з 19 серпня 2020 року до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою банку Англії +2,5%, а з 28 серпня 2020 року до дати сплати - за ставкою 8%.

ОСОБА_2 (боржник) частково погасив суму у розмірі 190 000 фунтів стерлінгів, яка зазначена в наказі від 28 липня 2020 року (рішення-2), сплативши на користь Азітіо Холдингз Лімітед (стягувач) 110 000 фунтів стерлінгів. Залишок складає за цим наказом 80 000 фунтів стерлінгів.

Тому стягувач просив суд визнати та надати дозвіл на примусове виконання вказаних судових рішень з урахуванням сплаченої суми.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2021 року заяву Азітіо Холдингз Лімітед про визнання та надання дозволу на примусове виконання наказів Високого Суду Правосуддя (Англія та Уельс) від 14 липня 2020 року у справі № CL-2016-000494, від 28 липня 2020 року у справі №CL-2016-000494 за позовом Ейвонвік Холдингз Лімітед (Avonwic Holdings Limited) до Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited), Даргамо Холдингз Лимитед (Dargamo Holdings Limited), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 задоволено.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання наказу Високого Суду Правосуддя (Англія та Уельс) від 14 липня 2020 року у справі № CL-2016-000494 за позовом Ейвонвік Холдингз Лімітед (Avonwic Holdings Limited) до Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited), Даргамо Холдингз Лимитед (Dargamo Holdings Limited), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited) понесені останнім витрати.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання наказу Високого Суду Правосуддя (Англія та Уельс) від 28 липня 2020 року у справі № CL-2016-000494 за позовом Ейвонвік Холдингз Лімітед (Avonwic Holdings Limited) до Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited), Даргамо Холдингз Лимитед (Dargamo Holdings Limited), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_2 на користь Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited): 80 000 фунтів стерлінгів у рахунок відшкодування витрат, понесених щодо вимог Фази 2, що дорівнює 2 946 784 грн, згідно курсу НБУ станом на 09 вересня 2021 року; відсотків на суму витрат Фази 2 за період з дати, коли такі витрати мали бути сплачені, до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою Банку Англії +2,5%, а з 28 серпня 2020 року до дати сплати - за ставкою 8%; 4 000 000 фунтів стерлінгів у рахунок відшкодування витрат, понесених щодо вимоги Фази 1, що дорівнює 147 339 200 грн, згідно курсу НБУ станом на 09 вересня 2021 року; відсотків на суму витрат Фази 1 за період з дати, коли такі витрати мали бути сплачені, до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою Банку Англії +2,5%, а з 28 серпня 2020 року до дати сплати - за ставкою 8%.

Видати виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited), юридичної особи, що створена та існує за законодавством Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ 233350, за місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_2): 80 000 фунтів стерлінгів у рахунок відшкодування витрат, понесених щодо вимог Фази 2, що дорівнює 2 946 784 грн, згідно курсу НБУ станом на 09 вересня 2021 року; відсотків на суму витрат Фази 2 (у розмірі 80 000 фунтів стерлінгів, що дорівнює 2 946 784 грн, згідно курсу НБУ станом на 09 вересня 2021 року) за період з 19 серпня 2020 року до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою Банку Англії +2,5%, а з 28 серпня 2020 року до дати сплати - за ставкою 8%; 4 000 000 фунтів стерлінгів у рахунок відшкодування витрат, понесених щодо вимоги Фази 1, що дорівнює 147 339 200 грн, згідно курсу НБУ станом на 09 вересня 2021 року; відсотків на суму витрат Фази 1 ( у розмірі 4 000 000 фунтів стерлінгів, що дорівнює 147 339 200 грн, згідно курсу НБУ станом на 09 вересня 2021 року ) за період з 19 серпня 2020 року до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою Банку Англії +2,5%, а з 28 серпня 2020 року до дати сплати - за ставкою 8%.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що рішення іноземного суду набрали законної сили та підлягають виконанню на території України щодо боржника ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гаврилюк В. В., звернувся до суду з апеляційною скаргою на неї.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гаврилюк В. В., залишено без задоволення, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2021 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

06 грудня 2021 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року.

В касаційній скарзі заявник просить суд оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про залишення без розгляду клопотання Азітіо Холдингз Лімітед.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

Зазначено, що Азітіо Холдингз Лімітед в порушення пункту 1 частини третьої статті 466 ЦПК України не надало суду засвідченої у встановленому порядку копії рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню.

Крім того, заявник посилається на те, що стягувачем порушено вимоги пункту 2 частини третьої статті 466 ЦПК України щодо надання офіційного документу про те, що рішення Високого Суду набрало законної сили.

Доводи інших учасників справи

04 лютого 2022 року на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду через засоби поштового зв`язку від Азітіо Холдингз Лімітед надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в якому заявник просить вказану касаційну скаргу відхилити, судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

05 січня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що Високий Суд Правосуддя (Англія та Уельс) у складі Судді Пікена розглянув справу № CL-2016-000494 за позовом Ейвонвік Холдингз Лімітед (Avonwic Holdings Limited) до Азітіо Холдингз Лімітед (Azitio Holdings Limited) (перший відповідач або стягувач), Даргамо Холдингз Лимитед (Dargamo Holdings Limited)( другий відповідач), ОСОБА_3 (третій відповідач) та ОСОБА_2 (четвертий відповідач або боржник), за участю ряду третіх осіб.

Розгляд судової справи завершився ухваленням Високим Судом обов`язкових до виконання рішення Судді Пікена від 14 липня 2020 року та наказів про Супутні Питання Судді Пікена від 14 липня 2020 року (рішення-1), від 28 липня 2020 року (рішення -2).

У рішенні-1 Високий Суд визначив, зокрема, зміст витрат, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 (четвертим відповідачем) на користь Азітіо Холдингз Лімітед (першого відповідача, стягувача), а саме: другий та четвертий відповідачі повинні сплатити наступні витрати (такі витрати не включають будь-які витрати, що відносяться виключно до позову Ейвонік ) на основі відшкодування, в кожному випадку за умови детальної оцінки, яка повинна бути без зволікань зроблена, якщо сума не узгоджена:

а. витрати понесені (а) … та (б) першим відповідачем, третім відповідачем та п`ятою третьою особою щодо будь-яких усіх вимог, пред`явлених до них другим та четвертим відповідачами, включаючи вимоги та зустрічні вимоги, що стосуються угоди акціонерів 2009 року та подальшої угоди акціонерів 2010 року, та різні альтернативні вимоги (включаючи вимоги про необґрунтоване збагачення).

У рішенні-2 Високий Суд конкретизував суми витрат, які підлягають відшкодуванню боржником (четвертим Відповідачем) на користь стягувача (першого відповідача), а саме:

Витрати Фази 2

…

9. другий та четвертий відповідачі повинні сплатити витрати першого та третього відповідачів та п`ятої, шостої, сьомої, восьмої, дев`ятої та одинадцятої третіх осіб, понесених щодо Вимог Фази 2, поданих другим та четвертим відповідачами, на підставі відшкодування, що підлягають детальної оцінці, яка повинна бути зроблена без зволікань, якщо сума не узгоджена.

…

12. другий та четвертий відповідачі мають здійснити виплати в рахунок відшкодування витрат, як наказано у пунктах 9 та 10 вище, у сумі:

а. 190 000 фунтів стерлінгів першому та третьому відповідачам та п`ятій третій особі та шостій, сьомій, восьмій, дев`ятій та одинадцятій третім особам, до 18 серпня 2020 року або раніше.

13. відсотки мають сплачуватися на суму витрат, наведені в параграфах 7 та 9 вище, першому та третьому відповідачам, п`ятій третій особі та шостій, сьомій, восьмій, дев`ятій та одинадцятій третім особам:

а. Від дати, коли такі витрати мали бути сплачені, до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою банку Англії + 2,5%,

b. з 28 серпня 2020 року до дати сплати - за ставкою 8%.

…

Виплати в рахунок відшкодування витрат Фази 1

16. другий та четвертий відповідачі мають здійснити виплати в рахунок відшкодування витрат, як наказано у пунктах 8-10 першого наказу про супутні питання:

b. На суму 4 мільйони фунтів стерлінгів першому та третьому відповідачам та п`ятій, третій особі - до 18 серпня 2020 року або раніше;

…

Відсотки на витрати Фази 1

20. відсотки мають сплачуватися на суму відшкодування витрат, що підлягають сплаті першому відповідачу, третьому відповідачу та п`ятій, третій особі відповідно до пунктів 8 та 9 першого наказу про супутні питання:

a. Від дати, коли такі витрати мали бути сплачені, до 28 серпня 2020 року - за базовою ставкою банку Англії +2,5%

b. з 28 серпня 2020 року до дати сплати -за ставкою 8%.

Згідно до засвідченого Магістром Дейвісоном Р. Г. сертифіката Високого Суду від 03 листопада 2020 року, рішення Судді Пікена від 14 липня 2020 року та накази про Супутні Питання Судді Пікена від 14 липня 2020 року та 28 липня 2020 року є остаточними та обов`язковими і такими, примусове виконання яких може бути ініційоване будь-яким з першого або третього відповідачів окремо один від одного (якими є Азітіо Холдингз Лімітед та ОСОБА_3 відповідно), проти будь-якого з другого та/або четвертого відповідача(ів) разом або окремо проти кожного (якими є Даргамо Холдингз Лімітед та ОСОБА_2 відповідно), і будь-який з першого або третього відповідачів окремо один від одного може вимагати та стягнути всю суму з будь-якого з другого та/або четвертого відповідача(ів) разом або окремо з кожного.

Також вказаний сертифікат містить відомості про те, що другий та четвертий відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду судової справи та брали участь у розгляді судової справи.

ОСОБА_2 (боржник) частково погасив суму у розмірі 190 000 фунтів стерлінгів, яка зазначена в наказі від 28 липня 2020 року, сплативши на користь Азітіо Холдингз Лімітед (стягувач) 110 000 фунтів стерлінгів.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно преамбули Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV (далі - Закон № 2709-IV) цей Закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Згідно пункту 10 частини першої статті 1 Закону № 2709-IV визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

У відповідності до статті 81 Закону № 2709-IV в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В Україні не можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах щодо стягнення заборгованості з підприємства оборонно-промислового комплексу на користь юридичної особи держави-агресора та/або держави-окупанта або юридичної особи з іноземними інвестиціями чи іноземного підприємства держави-агресора та/або держави-окупанта.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України (стаття 82 Закону № 2709-IV).

Умови визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню визначені главою 1 Розділу IX ЦПК України.

Відповідно до статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно статті 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Статтею 464 ЦПК України передбачено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до статті 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником). Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Згідно частини першої-четвертої статті 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

У статті 468 ЦПК України визначено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання;

9) в інших випадках, встановлених законами України.

При вирішенні клопотання про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, суд не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Стягувач - юридична особа, зареєстрована за законодавством Республіки Кіпр, Азітіо Холдингз Лімітед в особі адвоката Кулеби А. М., у березні 2021 року звернувся до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання наказів Високого Суду Правосуддя (Англія та Уельс) від 14 липня 2020 року у справі № CL-2016-000494, від 28 липня 2020 року у справі №CL-2016-000494

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відсутні визначені статтею 468 ЦПК України, підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

При цьому суди встановили, що згідно до засвідченого Магістром Дейвісоном Р. Г. сертифіката Високого Суду від 03 листопада 2020 року (далі - сертифікат), рішення Судді Пікена від 14 липня 2020 року та накази про Супутні Питання Судді Пікена від 14 липня 2020 року, 28 липня 2020 року у справі № CL-2016-000494 є остаточними та обов`язковими і такими, примусове виконання яких може бути ініційоване будь-яким з першого або третього відповідачів окремо один від одного (якими є Азітіо Холдингз Лімітед та ОСОБА_3 відповідно), проти будь-якого з другого та/або четвертого відповідача(ів) разом або окремо проти кожного (якими є Даргамо Холдингз Лімітед та ОСОБА_2 відповідно), і будь-який з першого або третього відповідачів окремо один від одного може вимагати та стягнути всю суму з будь-якого з другого та/або четвертого відповідача(ів) разом або окремо з кожного.

Також вказаний сертифікат містить відомості про те, що другий та четвертий відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду судової справи та брали участь у розгляді судової справи.

Судами встановлено, що клопотання стягувача Азітіо Холдингз Лімітед за змістом та формою відповідає вимогам статті 466 ЦПК України, а також до нього долучені додатки, передбачені вказаною процесуальною нормою.

Зокрема, до клопотання долучено засвідчені в установленому порядку копії наказів іноземного суду від 14 липня 2020 року та від 28 липня 2020 року, про примусове виконання яких подається клопотання, та засвідчений відповідно до законодавства їх переклад українською мовою.

Також, матеріали справи містять документ (сертифікат) про те, що рішення Судді Пікена від 14 липня 2020 року та накази про Супутні Питання Судді Пікена від 14 липня 2020 року та 28 липня 2020 року є остаточними та обов`язковими, а відтак - набрали законної сили.

Інформація про те, що попередньо судом України вже надавалася згода на примусове виконання вказаних вище судових рішень іноземного суду в матеріалах справи відсутня.

Встановлено, що ОСОБА_2 (боржник) частково погасив суму у розмірі 190 000 фунтів стерлінгів, яка зазначена в наказі від 28 липня 2020 року, сплативши на користь Азітіо Холдингз Лімітед (стягувач) 110 000 фунтів стерлінгів.

При таких обставинах, встановивши, що клопотання і документи, що додані до нього, оформлено відповідно до вимог, передбачених главою 1 Розділу IX ЦПК України, стягувачем подано всі документи, необхідні для виконання рішення іноземного суду, яке підлягає виконанню на території України в силу принципу взаємності, ОСОБА_2 було відомо про розгляд справи Високим Судом Правосуддя (Англія та Уельс), ураховуючи, що відсутні інші визначені статтею 468 ЦПК України, підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обгрунтованого висновку про задоволення клопотання заявника про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та спростовуються доказами, зазначеними вище. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Верховний Суд встановив, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов