Провадження № 2/679/174/2022
Справа № 679/102/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2022 року ОСОБА_3 звернулася до суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області 07.11.2013 року.

В шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_4 .

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.10.2017 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

З часу присудження аліментів її матеріальне становище змінилося, оскільки розмір аліментів визначений судом на утримання дочки на даний час є нижче мінімального гарантованого розміру на дитину, що є недостатнім для утримання дочки, яка з віком потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування, повноцінне харчування, придбання одягу, засобів для навчання, розвитку здібностей тощо.

Аліменти в розмірі 1000 гривен є недостатніми для нормального розвитку дитини, не покривають тих витрат, які несе позивачка на утримання дочки щомісячно.

В той же час відповідач є здоровою, працездатною особою, може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки належне утримання дитини являється не тільки обов`язком матері, але й батька.

Крім того, позивачка посилається і на те, що дочці встановлено діагноз «Невральна аміотрофія Шарко-Марі. Еквіно-пола деформація обох стоп. Протрузія міжхребцевого диску L4 L5. Порушення функції нижніх кінцівок». В період з 15.02.2021 року по 26.02.2021 року дитина перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Київська медична дитяча лікарня №2». 16.02.2021 року їй було проведено хірургічне втручання - ахілопластика па обох стопах. Розсічення підошвеного апоневроза, міотомія m.flexor digitorum brevis на правій і лівій стопі. В подальшому їй рекомендовано курс реабілітації в реабілітаційному відділенні КНП «Київська медична дитяча лікарня №2», ношення безшарнірових тутонів на нижні кінцівки 6 місяців постійно, в подальшому 3 місяці на ніч, а також проходження ЛКК для встановлення інвалідності.

Усі додаткові витрати пов`язанні з проведенням хірургічного втручання, придбанням ліків, проїзд до лікарні, харчування дитини в стаціонарі та придбання безшарнірних тутонів позивачка понесла самостійно. Однак лише частина квитанцій та товарних чеків була нею збережена.

За рекомендаціями лікарів, з метою оздоровлення дитини за місцем роботи позивачкою отримано путівку на відпочинок дитини в дитячому оздоровчому таборі «Водограй» у період з 01.04.2021 року по 20.06.2021 року, вартість якої частково сплачена профспілковою організацією ВП «Хмельницька АЕС», членом якої вона є, решту в сумі 1404,20 гривень та 500 гривень (проїзд) сплачено самостійно.

Крім того, у зв`язку з запровадженням на території України карантину, переходом загальноосвітніх навчальних закладів на дистанційну форму навчання вона як мати, у відповідності до п.2 розділу II Положення про дистанційну форму здобуття загальної середньої освіти, була зобов`язана створити належні та безпечні умови навчання дитини, яка здобуває освіту за дистанційною формою.

Зважаючи, що в умовах сьогодення без використанням цифрових технологій дистанційна освіта неможлива, змушена була придбати дитині телефон, який би мав технічні можливості для встановлення спеціальних програм та трансляції уроків у Classroom та Zoom. Вартість мобільного телефону, з захисним склом, його проклейкою, чохлом для телефону та стартовим пакетом «Київстар» загалом склала 4046 гривень. Також до телефону необхідно було придбати кабель USB вартість якого склала 285 гривень.

Загалом за період 2021 року позивачкою понесено додаткові витрати на дочку в розмірі 16 803,95 гривень.

Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, навчанням, її хворобою, каліцтвом тощо), а тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 50 відсотків понесених нею додаткових витрат, що складає 8401,98 гривень.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.01.2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не здійснювалися.

Представник позивачки - адвокат Оліферук Ж.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів заперечив, оскільки не має постійного місця роботи та заробітку. Розуміє, що дочка потребує коштів на своє утримання у більшому розмірі, однак він не має можливості їх надавати.

Щодо позовних вимог про стягнення з нього додаткових витрат зазначив, що надавав кошти для позивачки, однак не заперечив, що позивачка понесла значно більші витрати на лікування дочки. Ставить під сумнів доцільність придбання дочці мобільного телефону та аксесуарів до нього.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріли справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.10.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.10.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Прізвище позивачки « ОСОБА_7 », у зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінено на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 23.11.2019 року Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Як зазначає позивачка, з часу присудження аліментів її матеріальне становище змінилося, оскільки розмір аліментів визначений судом на утримання дитини на даний час є нижче мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, що є недостатнім для утримання дитини, яка з віком потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувана змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред`явлення позову.

Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни розміру аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дочки.

Відповідач будь-яких доказів на спростування зазначених позивачкою обставин не надав.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, не погіршать її матеріального становища, а визначення вказаного позивачкою способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Крім того, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Судом встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз «Невральна аміотрофія Шарко-Марі. Еквіно-пола деформація обох стоп. Протрузія міжхребцевого диску L4 L5. Порушення функції нижніх кінцівок». В період з 15.02.2021 року по 26.02.2021 року та 22.03.2021 року по 03.04.2021 року дитина перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Київська медична дитяча лікарня №2». 16.02.2021 року їй було проведено хірургічне втручання - ахілопластика па обох стопах. Розсічення підошвеного апоневроза, міотомія m.flexor digitorum brevis на правій і лівій стопі. В подальшому їй рекомендовано курс реабілітації в реабілітаційному відділенні КНП «Київська медична дитяча лікарня №2», ношення безшарнірових тутонів на нижні кінцівки 6 місяців постійно, в подальшому 3 місяці на ніч, а також проходження ЛКК для встановлення інвалідності.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються випискою №13094 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого наданою КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2» 26.02.2021 року та випискою із медичної карти стаціонарного хворого у поліклініку за місцем проживання наданою КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2» 03.04.2021 року. ОСОБА_4 серед іншого рекомендовано курс реабілітації в реабілітаційному відділенні КНП «Київська медична дитяча лікарня №2», ношення безшарнірових тутонів на нижні кінцівки 6 місяців постійно, в подальшому 3 місяці на ніч, а також проходження ЛКК для встановлення інвалідності.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №29 від 05.04.2021 року наданої ТОВ «ОРТЕЗ-ПРО» ОСОБА_9 за придбання ортопедичного виробу сплачено 7000 гривень.

Зважаючи на те, що дитина потребувала довгострокового носіння безшарнірних тутонів їй необхідно було забезпечити взуттям, яке б вона могла одягнути під час носіння тутонів, у зв`язку з чим позивачкою понесено витрати на придбання взуття вартістю 980 гривень, що підтверджується товарним чеком № 6228 від 20.05.2021 року виданим відділом взуття «Імідж».

В період з 15.02.2021 року по 26.02.2021 року на стаціонарному лікуванні у КНП «Київська медична дитяча лікарня № 2» згідно фіскальних чеків з аптечних закладів придбано лікарських препаратів на загальну суму - 2163,30 гривень. 06.12.2021 року на суму 256, 70грн. та 08.09.2021 року на суму 168,75 грн. - всього на загальну суму 425,45 гривень.

З метою оздоровлення дитини позивачкою за місцем роботи отримано путівку на відпочинок дочки в дитячому оздоровчому таборі «Водограй» у період з 01.04.2021 року по 20.06.2021 року, вартість якої частково сплачена профспілковою організацією ВП «Хмельницька АЕС», членом якої є позивачка, решту в сумі 1404,20 гривень та 500 гривень (проїзд) сплачено нею самостійно, що підтверджується квитанцією №29 від 25.05.2021 року наданою АТ «Ощадбанк» та списком працівників ВП ХАЕС на оплату проїзду дітей на відпочинок до дитячого табору.

Крім того, у зв`язку з запровадженням на території України карантину, переходом загальноосвітніх навчальних закладів на дистанційну форму навчання позивачка як мати, у відповідності до п.2 розділу II Положення про дистанційну форму здобуття загальної середньої освіти, необхідно було створити належні та безпечні умови навчання дитини, яка здобуває освіту за дистанційною формою.

Зважаючи, що в умовах сьогодення без використанням цифрових технологій дистанційна освіта неможлива, необхідність у придбанні дитині телефон, який би мав технічні можливості для встановлення спеціальних програм та трансляції уроків у Classroom , Zoom та USB кабеля до телефону, на думку суду є виправданою та сприяло забезпечення участі дитини в отриманні освітніх послуг в умовах дистанційного навчання.

Вартість мобільного телефону, з захисним склом, його проклейкою, чохлом для телефону та стартовим пакетом «Київстар» загалом склала 4046 гривень, що підтверджується товарним чеком № В16882 від 05.06.2021 року наданим ФОП ОСОБА_10 , придбання USB кабеля вартістю 285 гривень підтверджується фіскальним чеком від 08.06.2021 року виданим ФОП ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що за період 2021 року позивачкою у зв`язку з хворобою та навчанням дитини понесено додаткових витрат в розмірі 16 803,95 гривень, 50 % вказаних витрат становить 8401,98 гривень.

Позовна вимога щодо стягнення додаткових витрат на дитину доведена позивачкою належними і допустимим доказами, тому підлягає до задоволення у повному обсязі.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3ст. 133 ЦПК України).

Частиною 2 статті 141ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надано договір про надання правової допомоги від 13.12.2021 року, укладений між адвокатом Оліферук Ж.А. та ОСОБА_3 згідно п.4.1. якого встановлено, що за адвокатські послуги клієнт сплачує адвокату винагороду погоджену за взаємною угодою сторін в розмірі 3400 гривень ( консультація 200 гривень, складання позовної заяви 2400 гривень, 800 гривень участь у судовому засіданні. Понесення витрат на правову допомогу визначену у договорі на суму 3400 гривень підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № б/н від 20.01.2022 року виданою адвокатом Оліферук Ж.А..

Виходячи з засад розумності, справедливості та співмірності витраченого часу для надання правової допомоги з розміром витрат, суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу є співмірними з обсягом виконаних робіт.

Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

При цьому, судом враховується те, що позивачка при зверненні до суду з позовом від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому стягненню з відповідача в дохід держави підлягають 1984,80 гривень судового збору (позовна вимога майнового та немайнового характеру).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 82, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31 жовтня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми у розмірі 1000 гривень, на 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної вили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8401,98 гривень додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3400 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1984 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 15 квітня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 01.06.2006 року, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.М.Стасюк