Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2022 Справа №607/5440/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Юхимчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права власності на неотриману пенсію в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права власності на нараховані, але не виплачені пенсійні кошти в сумі 123 602, 79 гривень згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 згідно оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 з врахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим спеціальним званням, надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , але виплату не здійснено. Він не міг оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому змушений звернутися в суд. З врахуванням наведеного, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.06.2022.

Ухвалою суду від 02.06.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 01.07.2022.

01.07.2022 відкладено судове засідання на 30.08.2022 у зв`язку із клопотанням представника позивача.

Позиції учасників судового провадження.

24.05.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Крім того, вказує, що позивачем не надано свідоцтва про право на спадщину за законом, яке б підтверджувало, що саме ОСОБА_2 є спадкоємцем та належним правонаступником ОСОБА_2 щодо нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.03.2021 у сумі 123 602, 79 грн.

Представником позивача 01.07.2022 подано письмові пояснення по справі, згідно яких він зазначає, що спір у цій справі не стосується права на пенсію померлого, а права на отримання заборгованості по виплаті пенсії. Крім того, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину враховуючи Лист приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л.І. №54/02/14від 15.02.2022 та Лист Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області №1900-0504-8/4623 від 09.02.2022, тому їх можна трактувати, як відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Попереднього представником позивача подано суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано 01 квітня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Після його смерті відкрилася спадщина.

За життя, ОСОБА_2 заповіту не склав, таким чином має місце спадкування за законом.

Спадкоємцями за законом до майна померлого, являються діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/3654/20 від 22.12.2020 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 згідно оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 з врахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим спеціальним званням, надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум.

27.08.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л.І. із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого відкрито спадкову справу за номером 68208266, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданим 03.11.2021.

Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л.І. подано запит до ГУ ПФУ № 212/02-14 від 06.10.2021 (отримано 07.10.2021) для з`ясування, чи дійсно померлим на день смерті не була одержана пенсія та в якому розмірі. Проте, відповідь на даний запит надана не була.

05.11.2021 позивачем надіслано запит до ГУ ПФУ, на який отримано відповідь №1900- 0402-8/34028 від 16.11.2021, в якому зазначено, що «недоотримані суми пенсії ОСОБА_4 відсутні в зв`язку з їх виплатою в повному обсязі». Додатково ГУ ПФУ повідомило, що «на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/3654/20 від 22.12.2020 було нараховано суму коштів, які станом на 15.11.2021 не виплачені», а також проінформувало «що у разі смерті заявника вищевказане рішення може бути повторно подано на виконання спадкоємцем разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником».

Як вбачається із листа приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л.І. від 15.02.2022 року, позивачу необхідно звернутись до суду з позовом про заміну сторони її правонаступником.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 по справі №500/3654/20 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про заміну позивача на спадкоємця правонаступника в даній адміністративній справі. Мотивом відмови стало те, що у разі невизнання його права на отримання коштів після смерті батька такий спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16.

Після повторного звернення до ГУ ПФУ позивачем отримано відповідь №1087/4-1900-22 від 17.03.2022, в якій зазначено, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі №500/3654/20 ОСОБА_2 нараховано доплату пенсії за період з 01.04.2019 по 31.03.2021 в сумі 123 602,79 грн.». Також зазначено, що на вказані цілі немає бюджетних асигнувань, а тому до виділення таких асигнувань виплата коштів неможлива.

30.05.2022 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л.І. посвідчено договір про поділ спадкового майна, за яким сину померлого ОСОБА_1 переходить право, зокрема, на неотриману пенсію.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року N 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі N 286/3516/16-ц та від 04 вересня 2019 року у справі N 750/7865/18.

Зміст вищевказаних норм також узгоджується з положеннями частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №570/6046/14-ц вбачається, що під час розгляду справ про визнання права власності на майно в порядку спадкування суду слід перевіряти чи були спадкоємцем здійснені всі необхідні заходи щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, чи вимагав він у відповідності до приписів пунктів 1, 3 глави 13 розділу I Порядку від нотаріуса винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва), чи оскаржував таку постанову у судовому порядку або відразу звернувся до суду за правилами позовного провадження.

Вищевикладене свідчить про те, що основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Це пояснюється тим, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є виключним способом захисту прав спадкоємця, який може застосовуватися лише у випадку об`єктивної відсутності умов для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку та неможливості усунення обставин, які створюють відсутність таких умов.

Висновки суду по суті заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ГУПФ України в Тернопільській області повідомлено, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року, справа №500/3654/20 були нараховані кошти, які станом на 08.02.2022 року не виплачені та повідомлено, що у разі смерті заявника, рішення суду може бути повторно подано до виконання спадкоємцем разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником, тому нотаріусом не було видане свідоцтво про право на спадщину та позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним».

Згідно абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, встановивши, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно нараховану але невиплачену пенсію ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, не може реалізувати свого права на отримання спадкового майна в нотаріальній конторі, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на нараховані, але не виплачені згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/3654/20 від 22грудня 2020 року пенсійні виплати у розмірі 123 602, 79 грн. в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання його спадкоємцем першої черги після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , то Суд зауважує, що такий спосіб захисту не призведе до відновлення його порушеного чи невизнаного права. Крім того, даний факт ніким не оспорюється,. Тому, позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нараховані, але не виплачені згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року пенсійні виплати в сумі 123 602, 79 грн.

В задоволенні решти позовних вимога відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області, майдан Волі, 3, місто Тернопіль, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк