КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року

м. Київ

справа №367/5181/19

провадження № 22-з/824/526/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

розглянув у порядку письмового провадження заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» Деревка Юрія Олексійовича про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року представник ТОВ «ФК «Фангарант Груп» - Гаврилюк О.С. звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 58 036,81 грн, а також сплачений судовий збір.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 58 036,81 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, 12 грудня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2020 року в частині стягнення неустойки змінено та зменшено розмір штрафних санкцій з 35 694,10 грн до 8 937,07 грн.

В іншій частині рішення - залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 588,55 грн.

08 липня 2022 року до Київського апеляційного суду надійшла заява директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» Деревка Юрія Олексійовича про роз`яснення судового рішення, в якій останній просить роз`яснити резолютивну частину постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в частині сум, присуджених до стягнення з відповідачів на користь позивача.

На запит Київського апеляційного суду 18 липня 2022 року надійшла дана цивільна справа.

Згідно вимог статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Таким чином, виходячи з вимог статті 271 ЦПК України, колегія суддів не убачає необхідності викликати учасників справи в судове засідання, а тому вирішено проводити розгляд справи за відсутності сторін по справі. Окрім того, постанова Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року приймалася за результатом розгляду даної справи у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про роз`яснення постанови підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим, яке полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та не вирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення ухваленого рішення, які не чітко та не ясно сформульовані.

Таким чином, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

У відповідності до чинного законодавства, якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні судового рішення.

У своїй заяві директор товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» Деревко Юрій Олексійович зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, не може бути виконано, оскільки резолютивна частина постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року є незрозумілою для суду першої інстанції для видачі виконавчих листів на суми, присуджені до стягнення з відповідачів на користь позивача.

Зауважує, що 15 червня 2021 року позивач звертався до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про видачу виконавчих листів.

У відповідь судом першої інстанції на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» було надіслано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 588,55 грн.

02 вересня 2021 року позивач направив до Ірпінського міського суду Київської області заяву про видачу виконавчих листів про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором у розмірі 31 279,78 грн, в тому числі: 22 342,71 - суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 8 937,07 грн - суми штрафних санкцій (була зменшена постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року).

Ірпінським міським судом Київської області позивачу було повідомлено, що ані в рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2020 року, ані в постанові Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року не зазначено суми заборгованості саме 31 279,78 грн, а тому суд позбавлений можливості видати виконавчий лист на вказану суму боргу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2020 року позов задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 58 036,81 грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, зокрема, встановлено, що згідно розрахунку заборгованості станом на 25 червня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 8 від 17 квітня 2017 року складає всього 58 036,81 грн, в тому числі: 22 342,71 грн - заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 35 694,10 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2 Договору.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2020 року в частині стягнення неустойки змінено та зменшено розмір штрафних санкцій з 35 694,10 грн до 8 937,07 грн.

В іншій частині рішення - залишено без змін.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 умови договору від 17 квітня 2017 року не виконує, грошові кошти не сплачує, а тому має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп», отже з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача солідарно підлягає стягненню заборгованість у розмірі 22 342,71 грн - основна сума боргу, про що вірно зазначено судом першої інстанції, у зв`язку з чим рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Зазначено, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не встановив строк кредитування і період, за який нараховувалась неустойка позивачем, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про стягнення штрафних санкцій у розмірі 35 279,78 грн, що стало підставою для зміни оскаржуваного рішення в частині стягнення штрафних санкцій шляхом зменшення розміру неустойки з 35 694,10 грн до 8 937,07 грн.

Таким чином, як з мотивувальної частини постанови, так і з її резолютивної частини чітко вбачається, що колегія суддів, встановивши наявність невиконаного зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» за договором від 17 квітня 2017 року, поручителем за яким виступала ОСОБА_2 , погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача основної суми боргу у розмірі 22 342,71 грн та залишив в цій частині рішення без змін.

При цьому, колегією суддів зменшено розмір неустойки з 35 694,10 грн до 8 937,07 грн, оскільки встановлено, що стороною позивача нараховано суму неустойки починаючи з 20 червня 2017 року по 25 червня 2019 року, тобто поза межами строку кредитування, адже згідно графіку сплати місячних платежів останній платіж відповідачем мав би бути здійснений 20 січня 2018 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів звертає увагу, що загальний розмір заборгованості відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» становить 31 279,78 грн, яка складається з основної суми боргу - 22 342,71 грн (в цій частині рішення суду першої інстанції постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року залишено без змін) та неустойки - 8 937,07 грн (в цій частині рішення суду першої інстанції постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року змінено).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Серед основних засад судочинства в Україні, крім іншого, є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Згідно статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України. В силу статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За змістом частини п`ятої статті 431 ЦПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

З огляду на те, що резолютивна частина постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року є незрозумілою суду першої інстанції, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості отримати виконавчі листи про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колегія суддів уважає за необхідне роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, зазначивши, що згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2020 року, зміненого в частині позову про стягнення неустойки постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, загальний розмір заборгованості відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» становить 31 279,78 грн.

Виходячи з наведеного та керуючись статтею 271 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» Деревка Юрія Олексійовича про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року - задовольнити.

Роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, зазначивши, що загальний розмір заборгованості відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» становить 31 279,78 грн, яка складається з основної суми боргу - 22 342,71 грн (в цій частині рішення суду першої інстанції постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року залишено без змін) та неустойки - 8 937,07 грн (в цій частині рішення суду першої інстанції постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року змінено).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик