Провадження № 2/337/193/2022
ЄУН № 337/6376/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Нетяга М.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження, у судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовної заяви, відзиву.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача у якій просить стягнути з відповідача аліменти. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.08.1985 року ним було укладено шлюб із ОСОБА_3 . Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 . Тобто відповідач по справі, ОСОБА_2 , доводиться рідним сином. На теперішній час він відмовляється від будь якого спілкування. ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина ОСОБА_4 померла. Позивач знаходиться на пенсії по інвалідності 3 групи загального захворювання довічно. Він весь час піклувався про сина. Рідний син ніякої матеріальної допомоги не надає, жодним чином не піклується. Тих грошей, які позивач отримує в якості пенсії, не вистачає ані на оплату комунальних послуг, ані на їжу. А ще треба купувати ліки. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 усіх видів заробітку але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, що втратила працездатність.

Відповідно до відзиву відповідача, вказано, окрім іншого, що проти позову заперечує повністю та просить відмовити у його задоволенні.

Сам факт непрацездатності позивача не зумовлює виникнення у відповідача, як дитини, обов`язку надавати йому утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню допомогу. Свідченням такої потреби повинні слугувати певні обставини, а саме - отримання позивачем доходів, які є меншими за прожитковий мінімум, та у разі якщо непрацездатна особа несе додаткові витрати, що вказує про недостатність йому пенсії та про те. що пенсія не покриває його видатки

Позивач, на теперішній час, отримує пенсію у розмірі, що забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги, в розумінні ч.4 ст.75 СК України, відповідно ч. 1 ст.202 СК України. Крім того, позивач до суду не надав довідку про розмір пенсії. Вважає, що таким чином позивач бажає ввести суд в оману стосовно свого майнового стану.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про недостатність йому пенсії та про те, що пенсія не покриває його видатки.

Також відповідач вказав, що має сім`ю дружину та двох дітей, що знаходяться на його утриманні. Щомісячні видатки на комунальні послуги складають в середньому 2750 грн., також сплачує за навчання та харчування дитини у школі в середньому 1700 грн. на місяць, а середня щомісячна заробітна платня за 2021 рік становить 13800 грн., має хронічне захворювання, вартість лікування у грудні 2021 року склала 2158,1 грн.

За станом здоров`я та віком позивач має можливість працювати оскільки є інвалідом третьої групи на підставі загального захворювання, яке не перешкоджає йому працювати, також відомо що відповідач працює та отримує додаткові доходи окрім пенсії.

Позивачем не оформлена субсидія на сплату комунальних платежів, хоча позивач має на неї повне право.

Відповідач здійснює догляд за матір`ю позивача ОСОБА_5 , яка потребує догляду за станом здоров`я.

Після смерті матері, за проханням ОСОБА_1 , він написав відмову від спадку на користь ОСОБА_1 .

Не вважає, що ОСОБА_1 належним чином здійснював батьківські обов`язки, оскільки починаючи з 1998 року відповідач з матір`ю ОСОБА_4 , був змушений проживати у родичів, знайомих чи знімати житло через зловживання алкоголем ОСОБА_1 , що супроводжувалося скандалами та побиттям.

Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 30.11.2021 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

14.12.2021 року відповідачем до суду надано відзив на позов.

Установлені судом фактичні обставини у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позові, та просив їх задовольнити. Також пояснив, що відповідач не надає можливості зустрічатися з онуком. Відповідача у дитинстві він фізично не бив, вже 25 років як не п`є. Також вказав, що його пенсія складає 2500 грн. які всі витрачаються на комунальні послуги, а ще необхідно купувати ліки.

У судовому засіданні відповідач з позовом не згоден, вказав, що усі свої заперечення він виклав у відзиві на позов.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_2 записані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 являється пенсіонером по інвалідності 3 групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , відповідач ОСОБА_2 з 21.08.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до копій свідоцтв про народження, ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до електронного витягу з реєстру застрахованих осіб, середній заробіток відповідача ОСОБА_2 , за 2021 рік(9 місяців), склав суму 16251 грн. на місяць.

Відповідно до медичних документів, які надані відповідачем, він страждає на захворювання, що потребує витрат.

Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування.

Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.21 роз`яснив, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК, не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Згідно з ч.2 ст.205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 05.09.2019 року у справі №212/1055/18-ц дійшов наступного висновку: «Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги».

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, яка є батьком відповідача, з вимогою про стягнення з нього аліментів на утримання, з підстав того, що він є непрацездатною особою, інвалідом, доходів окрім пенсії не має, розмір пенсії є недостатнім для забезпечення мінімальних потреб з огляду, у тому числі, на стан здоров`я, а відповідач ухиляється від покладеного обов`язку по утриманню непрацездатного батька, допомогу у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість.

Доказів які б свідчили про ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо відповідача, суду не надано.

Суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання непрацездатного батька, оскільки іншим особам аліменти не виплачує, є платоспроможним, працездатним, офіційно працевлаштований.

При цьому суд враховує, що отримання позивачем пенсії, автоматично не свідчить, що він не потребує матеріальної допомоги.

Однак враховуючи наявність у відповідача на утриманні неповнолітніх дітей, стан його здоров`я, що потребує додаткові витрати, суд вважає, що розмір аліментів повинен бути встановлений на рівні 1/8 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, і такий розмір аліментів не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 263, 264, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн. НОМЕР_5 , зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , іпн. НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн. НОМЕР_5 , зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908(дев`ятсот вісім) грн.

На рішення може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд, протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21.04.2022 року.

Суддя: