Справа № 755/610/21
Провадження № 2/755/1087/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 60 073,23 грн та судовий збір 2102 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.01.2020 близько 12 год 40 хв у м. Бориспіль на перехресті вулиць С.Камінського - Л.Толстого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль останнього зазнав механічних пошкоджень. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим позивач, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 09.01.2020 та Звіту № 7679/01/20 від 17.01.2020, сплатив на користь потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 56 801,14 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1477651 від 14.04.2020. Витрати позивача на виклик аварійного комісара складають 1 860 грн, оплата послуг ТОВ «Аудатекс» - 1 412,09 грн. Вказані витрати просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2021 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

09.02.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке сталося 02.01.2020 близько 12 год 40 хв у м. Бориспіль на перехресті вулиць С.Камінського - Л.Толстого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . У зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, постановою суду провадження у справі відносно ОСОБА_2 було закрито на підставі п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП. Також вказує, що іншому учаснику ДТП було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192418, тому просив суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2021, оскільки він має намір звернутись з відповідним позовом про визнання часткової винуватості та стягнення з ОСОБА_2 заподіяної за його вини матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням належного відповідачу автомобіля.

Окрема заява про зупинення провадження у справі надійшла до суду 09.02.2021.

Крім того, відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2021 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - відмовлено.

23.07.2021 від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , з відповідними копіями постанов суду.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.01.2020 близько 14:40 год. на перехресті вулиць Камінського - Толстого в м. Бориспіль Київської області з вини відповідача, ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Фольксваген», р.н.з. НОМЕР_3 , сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату вчинення цієї ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Його вина у вчиненні ДТП підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2020, у зв`язку з чим відповідач є особою, відповідальною особою за завдані збитки. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Рено» р.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в СК «АХА» згідно з Полісом, що діяв на момент ДТП.

Відповідно до Звіту № 7679/01/20 від 17.01.2020, складеного спеціалістом ТОВ «Сател Груп», розмір завданих збитків, визначений згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», склав 56 801,14 грн.

У зв`язку з залученням аварійного комісара та ТОВ «Аудатекс» МТСБУ понесло витрати в розмірі 1 860,00 грн та 1 412,00 грн, у зв`язку з чим загальна суму витрат, понесених МТСБУ, складає 60 073,23 грн.

Потерпілий повідомив про страховий випадок 09.01.2020 та в той же день з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 вказаного Закону МТСБУ 14.04.2020 р. перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 56 801,14 грн. Таким чином, позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за відповідача - водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Убачається, що предметом спору у цій справі є стягнення на користь МТСБУ витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, з відповідача, який спричинив ДТП, не маючи договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 цього Закону.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст.38 даного Закону.

Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно із ст.38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України, п.38.2.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу, тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно поданих позивачем додаткових пояснень від 23.07.2021 р., у яких підтримуючи позовні вимоги, просить при ухваленні рішення врахувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2021, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Позивач, користуючись своїми процесуальними правами, передбаченими надав додаткові письмові пояснення щодо фактів, які, на його думку, мають значення для встановлення та оцінки судом всіх важливих обставин справи, що є необхідним для ухвалення обґрунтованого та справедливого рішення.

Відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

У постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі 405/3360/17 йдеться про те, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Враховуючи вимоги ст. 174 ЦПК України, суд розцінює викладені доводи у додаткових поясненнях як зміну підстав позову, а тому не приймає їх до уваги при ухваленні рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, розмір якого у даній справі становить 2 102,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином вимоги про стягнення витрат У зв`язку з залученням аварійного комісара та ТОВ «Аудатекс» МТСБУ понесло витрати в розмірі 1 860,00 грн та 1 412,00 грн підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 29, 38, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст.5-13, 34, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-279, 280-284 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Моторне (транспортне) страхове бюро України (, м. Київ бул. Русанівський, 8) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 56 801, 14 грн, витрати у зв`язку з залученням аварійного комісара 1 860,00 грн та на оплату послуг ТОВ «Аудатекс» 1 412,00 грн та судовий збір у розмірі 2 102 грн, а всього 62 175 (шістдесят дві тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 14 (чотирнадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: