Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1512/22
Провадження № 2/711/1422/22
У Х В А Л А

05.04.2022 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 03.08.2013 у відділу РАЦС реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 95.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальним законодавством визначено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Відповідно до правил загальної підсудності, які встановлені у статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 2, 9, 10 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Так, позивач у позовній заяві зазначив зареєстроване місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується відповідною відміткою у його паспорті громадянина України серія НОМЕР_1 .

Як вбачається зі змісту позовної заяви, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , 2014 року народження.

Крім того, позивач зазначив, що фактично він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

До того ж, у позовній заяві позивач зазначив зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Слід зазначити, що вказані у позовній заяві адреси зареєстрованого місця проживання позивача та відповідачки ( АДРЕСА_1 ) відносяться до територіальної юрисдикції (підсудності) Вугледарського міського суду Донецької області.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Законом визначено, що місцем проживання особи - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Сам по собі факт проживання/перебування особи за певною адресою без реєстрації у встановленому законом порядку свого місця проживання чи місця перебування не дає підстав для розгляду справи певним судом, враховуючи й положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Таким чином, відомості про наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 27 та ч. 2 ст. 28 ЦПК України, які обґрунтували б право позивача обрати саме Придніпровський районний суд м. Черкаси для розгляду його позову відсутні, а тому, у даному випадку, відсутні підстави для визначення підсудності цієї справи за Придніпровським районним судом м. Черкаси, враховуючи норми ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ЦПК України та положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Отже, враховуючи зазначені норми чинного законодавства, суддею не встановлено жодних обставин, які б давали можливість розгляду цієї справи саме Придніпровським районним судом м. Черкаси, а тому суддя вважає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, дана цивільна справа повинна бути передана до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, тобто за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання позивача та відповідачки ( АДРЕСА_1 ), враховуючи ту обставину, що розпорядженням голови Верховного Суду Князєва В. від 18.03.2022 № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)», відповідно до частини сьомої статті 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справи Вугледарського міського суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Крім того, таке рішення суду повністю відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський Суд з прав людини висловив міркування у пункті 24 про те, що як було встановлено фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, відповідність вимозі «суд встановлений законом» передбачає існування та дотримання таких передумов: законодавча основа створення та функціонування суду; діяльність суду на підставі та відповідно до норм закону; реалізація судом визначених законом повноважень у спосіб, передбачений законом, тобто з дотриманням процесуальних правил.

За нормами статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно, справу слід направити за належністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, а не до Вугледарського міського суду Донецької області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 27, 28, 30-32, 187 ч. 9, 353, 354 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - передати до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 05.04.2022.

Суддя: С. М. Позарецька