Справа № 562/304/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2022 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Саган Л.В.

за участю секретаря судового засідання Аврамчук Н.П.

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Януля В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу № 562/304/22, виданого 08 лютого 2022 року Здолбунівським районним судом Рівненської області про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 лютого 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В обгрунтування вимог щодо перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами заявник зазначає, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з нею та знаходяться на її утриманні, тому відсутні підстави для стягнення з неї аліментів на їх утримання. Твердження стягувача ОСОБА_2 про те, що діти знаходяться на його утриманні, а вона постійно перебуває за межами України і не допомагає утримувати дітей, є неправдивими. Вважає, що ОСОБА_2 навмисно ввів суд в оману щодо перебування дітей на його утриманні, надавши суду довідку про зареєстроване місце проживання. Стверджує, що ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні дітей, всі свої доходи витрачає виключно на свої потреби. Крім того, 08 лютого 2022 року ОСОБА_2 виїхав за кордон.

З врахуванням вищенаведеного, заявник ОСОБА_1 просить скасувати судовий наказ, виданий Здолбунівським районним судом Рівненської області 08 лютого 2022 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 лютого 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу підтримала повністю. Пояснила суду, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 18 листопада 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вона тимчасово перебувала за кордоном на заробітках, щоб забезпечити дітям належне утримання, у цей час діти проживали разом з батьком ОСОБА_2 , який офіційно не був працевлаштований та утримував дітей лише за рахунок тих коштів, які вона заробляла. На початку лютого 2022 року ОСОБА_2 виїхав за межі України, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, скасувати судовий наказ та відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з неї аліментів на утримання дітей.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Подав клопотання про відкладення розгляду справу в зв`язку з введення в Україні воєнного стану, а також необхідністю подання суду документів з Управління соціального захисту населення про те, що він здійснює догляд за дитиною з інвалідністю.

З огляду на те, що стягувачем ОСОБА_2 не надано суду жодних документів на підтвердження призову його на військову службу, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, а також те, що довідку з Управління соціального захисту населення надано суду заявником ОСОБА_1 , суд вважає за можливе розглянути справу без участі стягувача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 лютого 2022 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

За ч.ч.1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частині 1 ст.161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

В силу частини четвертої цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

За своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами». Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4ст. 423 ЦПК). Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, відповідно до якого жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Згідно зі статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені статтею 181 СК України.

Положення ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України гарантують право того з батьків, разом з яким проживає дитина, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підтвердження права вимоги звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_2 надано суду довідку про склад сім`ї № 74 від 31 січня 2022 року, видану Мізоцькою селищною радою Рівненського району Рівненської області.

Обґрунтовуючи підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилається на існування обставин, які не були повідомлені ОСОБА_2 при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу та які впливають на його право на одержання від неї аліментів на утримання дітей, зокрема, те, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, а також повідомлення суду неправдивої інформації про те, що вона постійно перебуває за межами України і не допомагає утримувати дітей.

Факт проживання дітей разом з матір`ю стверджується довідкою про склад сім`ї №226, виданою 17 лютого 2022 року Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району Рівненської області.

Згідно довідки № 277/05-09/22, виданої 14 березня 2022 року Управлінням соціального захисту населення Рівненської РДА Рівненської області, ОСОБА_1 знаходиться на обліку та отримує державну соціальну допомогу згідно Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитана у судовому засіданні як свідок неповнолітня дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила суду, що вона проживає разом з мамою ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 та братом ОСОБА_3 . Її батько ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, не цікавиться їх життям, матеріальної допомоги не надає та на початку лютого 2022 року виїхав за кордон. Її та ОСОБА_3 завжди утримувала мама ОСОБА_1 , яка забезпечує їх усім необхідним.

В акті обстеження умов проживання від 18 лютого 2022 року службою у справах дітей Мізоцької селищної ради Рівненської області вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 (матір), ОСОБА_2 (батько, який був відсутній на момент обстеження умов проживання) та діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви боржника ОСОБА_1 про скасування за нововиявленими обставинами судового наказу від 08 лютого 2022 року та про відмову ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліментів на утримання дітей, оскільки із поданої заяви та доданих до неї документів не вбачається виникнення у нього безспірного права грошової вимоги, а саме: права на стягнення аліментів з ОСОБА_1 , з огляду на відсутність беззаперечних доказів постійного проживання дітей саме з ОСОБА_2 , перебування дітей на його самостійному утриманні, а тому спір між батьками щодо права на отримання аліментів та їх розмір підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження.

В силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" сторони звільнені від сплати судового збору як законні представники дитини з інвалідністю.

За правилами ч.6 статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.76-81, 141, 258-261, 268, 272, 352-354, 423, ЦПК України, ст.183 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Судовий наказ, виданий Здолбунівським районним судом Рівненської області №562/304/22 від 08 лютого 2022 рокупро стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 лютого 2022 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - відмова, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 06.02.2019 органом 5619.

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

С у д д я