Справа № 661/210/21
Провадження № 2-п/661/4/22
У Х В А Л А

17 лютого 2022 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Червоненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрової А.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.07.2021 року по цивільній справі 661/210/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 липня 2021 року, яким з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.02.2012 року у розмірі 12176,39 грн., посилаючись на те, що рішення було ухвалено у його відсутність і він не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, адже жодного поштового повідомлення, судової повістки, виклику до суду йому не надходило, що у свою чергу позбавило його можливості подавати докази, клопотання, заяви, надавати пояснення суду, користуватись іншими процесуальними правами, та призвело до ухвалення неправильного заочного рішення судом, оскільки він не брав у КБ «Приват Банк» кредит на суму 9876,95 грн.. Також вказує, що виховує семеро дітей, серед яких дитина-інвалід, його сім`я є малозабезпеченою, у 2018 році він переніс туберкульоз легенів і до теперішнього часу лікується у зв`язку із чим не може працевлаштуватись. До того ж судом не було встановлено належного відповідача, адже його по батькові ОСОБА_2 а не ОСОБА_3 , як зазначено у судовому рішенні. Зазначає ще й те, що судом не було враховано зміни до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19 від 16.06.2020 року, відповідно до яких у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та зазначив, що дійсно у 2012 році він звертався до АТ КБ «Приват банк» з метою отримання кредитних коштів у зв`язку із чим йому було надано кредитну картку з кредитним лімітом. У подальшому йому також видавались банківські картки АТ КБ «Приват банк», якими він користувався, не заперечував щодо отримання кредитних коштів в сумі орієнтовно 6000 грн., однак з наданим банком розрахунком він не погоджується, а також заперечує щодо довідки про кількість виданих банком кредитних карток. З приводу неявки до суду зазначив, що дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 101, АДРЕСА_2 , однак судових повісток про виклик він не отримував, а відтак і не знав про розгляд справи.

Представник КБ «Приват Банк» до суду не з`явився, подав заяву про розгляд заяви про скасування заочного рішення за його відсутності, проти скасування заочного рішення заперечував.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи № 661/210/21, встановив наступне.

12 липня 2021 року Новокаховським міським судом Херсонської області було винесено заочне рішення по цивільній справі № 661/210/21, яким з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.02.2012 року у розмірі 12176,39 грн., з яких: 9876,95 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2299,44 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.01.2022 року було виправлено описку, допущену у заочному рішенні від 12.07.2021 року, а саме зазначено правильно по батькові відповідача - « ОСОБА_2 » .

Ухвала про відкриття провадження у справі, матеріали позовної заяви та судові повістки про виклик відповідача в судові засідання направлялись за адресою: АДРЕСА_1 , 101, АДРЕСА_2 , тобто за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача, які останній не отримував, конверти повернулись до суду після спливу строку зберігання (а.с. 62- 63).

Також, інформація про кожне судове засідання була висвітлена на офіційному сайті Судової влади, відповідно до встановлених правил.

Правом надання відзиву протягом усього часу розгляду справи відповідач не скористався.

Заочне рішення також направлялось за місцем реєстрації відповідача, що підтверджується супровідним листом від 20.07.2022 року та конвертом з рекомендованим повідомленням, який також повернувся до суду після спливу строку зберігання. (а.с. 74,75,76)

Згідно із ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотні значення для правильного вирішення справи.

Суд погоджується, що положення ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Разом із цим, дана обставина не є єдиною та достатньою підставою для скасування заочного рішення суду. Необхідним є також доведення відповідачем перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо.

В заяві про скасування та перегляд заочного рішення відповідач не посилається на докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи відповідача про те, що за кредитним договором йому видавалась інша сума кредиту та інша кількість кредитних карток жодними доказом не підтверджені і суперечить наявним матеріалам, зокрема анкеті заяві від 13.02.2021 року, довідкам про видані кредитні картки та зміну кредитного ліміту, розрахункам заборгованості, випискам по рахункам, а відтак судом не приймається.

Будь-яких інших доказів, які мають істотні значення для правильного вирішення справи, не надано.

Посилання на Закон України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 року є недоречним, адже згідно розрахунків заборгованості відповідача перед банком будь-якої неустойки, штрафів чи пені за прострочення строку виконання зобов`язання йому не нараховано.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський Суд у справі «Пономарьов проти України» встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі.

У подальшому Європейський Суд відмітив, що хоча продовження строку оскарження і проводиться на розсуд національних судів, останні, на думку Суду, повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності нових тимчасових строків (рішення у справі «Безрукови проти Росії»).

Отже, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (рішення у справі «Сутяжник проти Росії»).

Відповідач, звертаючись до суду через п`ять місяців після винесення заочного рішення та вказуючи про незгоду із ним, діє на порушення принципу остаточності рішення, і таке звернення, на переконання суду, спрямоване на перегляд остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

За встановлених обставин у суду відсутні передбачені ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстави до скасування заочного рішення .

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.07.2021 року по цивільній справі 661/210/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Д. В. Червоненко