ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1232/22 Справа № 209/1641/21 Суддя у 1-й інстанції - Замкова Я. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2022 рокуДніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2021 року АТ Державний ощадний банк звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість станом на 05.05.2021 року у розмірі 29606,55 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 лютого 2016 року відповідач звернувся до АТ "Ощадбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року № 162 року поточний (картковий) рахунок відповідача № НОМЕР_1 змінено на № НОМЕР_2 . При підписанні заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщена на офіційній інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та підтвердив, що уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору (п. п. 3. 1 блоку 3 "Умова про приєднання до договору" заяви приєднання). Відповідно до умов договору банк відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) дебетово-кредитною схемою. Між банком та відповідачем було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в сумі 1000 гривень, строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк, за яким розмір процентної ставки є фіксованим і складає 28 процентів річних, крім випадків користування кредитними коштами протягом Грейс періоду. 29 вересня 2016 між банком та відповідачем було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в сумі 23800,00 гривень, строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк, за яким розмір процентної ставки є фіксованим і складає 28 процентів річних, крім випадків користування кредитними коштами протягом Грейс періоду. Підписавши заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідач погодився, що всі умови кредитного договору містяться у договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також з тим, що він ознайомився з загальною вартістю кредиту, реальною річною відсотковою ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення вартості кредиту, та підтверджує факт отримання у письмовій формі паспорту споживчого кредиту. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Внаслідок цього, станом на 05.05.2021 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 29606 гривні 55 копійка, яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) у сумі 23788,34 грн., процентів за користування кредитом у сумі 2565,44 грн., комісії - 14 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 76,80 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 1092,96 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 124,78 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 1739,68 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 204,55 грн. Яку позивач прохає стягнути з відповідача разом із судовими витратами (а.с.3-6).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року позов АТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором від 19.02.2016 року за основним боргом у розмірі 23788 гривень 34 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Державний ощадний банк України" судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1823 гривні 90 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено (а.с.123-131).

Не погодившись з вказаним рішенням, АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права (а.с.134-139).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28 вересня 2016 року відповідач підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 9).

На підставі вказаної заяви позивачем відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року № 162 року поточний (картковий) рахунок відповідача № НОМЕР_1 змінено на НОМЕР_2 . Також 28 вересня 2016 року між банком та відповідачем було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в сумі 1000 гривень, строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк, за яким розмір процентної ставки є фіксованим і складає 28 процентів річних, крім випадків користування кредитними коштами протягом Грейс періоду (а.с. 10).

29 вересня 2016 року між банком та відповідачем було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в сумі 23800 гривень, строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк, за яким розмір процентної ставки є фіксованим і складає 28 процентів річних, крім випадків користування кредитними коштами протягом Грейс періоду (а.с. 11).

Підписавши заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідач погодився, що всі умови кредитного договору містяться у договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також з тим, що він ознайомився з загальною вартістю кредиту, реальною річною відсотковою ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 29 вересня 2016 року та повідомленням про умови кредитування, що підтверджує факт отримання у письмовій формі паспорту споживчого кредиту (а.с. 12 зворот, 13).

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 05.05.2021 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 29606 гривні 55 копійка, яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) у сумі 23788,34 грн., процентів за користування кредитом у сумі 2565,44 грн., комісії у сумі 14 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 76,80 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 1092,96 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 124,78 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 1739,68 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 204,55 грн. (а.с. 14-18).

Як вбачається із заяви про приєднання, у ній зазначені персональні дані відповідача щодо дати народження, місця проживання, реквізитів паспорту громадянина України, РНОКПП, займаної посади та стажу роботи, відомості щодо його фінансового стану, а також міститься інформація про те, що відповідач беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщена на офіційній інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору (а. с. 9).

Із заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 28 вересня 2016 року вбачається, що відповідач прохає надати йому кредит на задоволення споживчих потреб, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_1 із зазначенням "Бажаного розміру кредиту" у сумі 1000 гривень та "Максимального розміру кредиту" у сумі 100000 гривень, строком кредитування на 36 місяців. Згідно заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 29 вересня 2016 року вбачається, що відповідач прохає надати йому кредит на задоволення споживчих потреб, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_1 із зазначенням "Бажаного розміру кредиту" у сумі 23800 гривень та "Максимального розміру кредиту" у сумі 100000 гривень, строком кредитування на 36 місяців. В заявах зазначено, що відповідач усвідомлює, що на момент підписання цих заяв розмір кредиту (окрім розміру "0.0") в полі "Бажаний розмір кредиту" та у п. 6.4 цих заяв вноситься виключно у разі виявлення ним бажання та за його згоди на одержання кредиту з урахуванням умов кредитування, які пропонуються банком на момент підписання цих заяв, та що він погоджується з визначеним цим пунктом порядок дій банку, спрямованим на направлення йому пропозицій щодо встановлення (збільшення) кредиту в межах, визначеного в цій заяві максимального (загального) розміру кредиту, який може бути йому доступний. Також вказано, що відповідач усвідомлює та погоджується з тим, що у разі надання ним в телефонному режимі згоди на встановлення (збільшення) бажаного розміру кредиту в межах визначеного в цій заяві максимального (загального) розміру кредиту, він зобов`язаний буде сплачувати банку проценти за (фактичне) користування кредитом та комісійні винагороди, визначені в цій заяві та у тарифах банку. Вказано, що відсоткова ставка за кредитом є фіксованою та становить 28 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки (а. с. 10-11).

Позивач в позовній заяві стверджує, що ним на виконання умов вказаного договору відповідачеві було надано кредит у сумі 23800 гривень, але заяви не містять жодних даних про те, яку саме картку отримав відповідач, строк її дії, та розмір наданого кредиту. Також не вказано будь-яких відомостей щодо строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Про вид картки не вказано і в самій позовній заяві.

До суду надано лише розписку про отримання платіжної карт № НОМЕР_3 та ПІН-конверту до неї по рахунку № НОМЕР_1 , що засвідчена підписом відповідача ОСОБА_1 28 вересня 2016 року та заяву про випуск додаткової карти від 21 вересня 2016 року (а.с. 111-112).

Відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» картковий рахунок № НОМЕР_1 обліковується в банківській системі за номером стандарту IBAN НОМЕР_4 на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 28 вересня 2016 року встановлено кредитний ліміт на суму 1000,00 грн., заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 29 вересня 2016 року встановлено кредитний ліміт на суму 23800,00 грн. (а.с. 103).

Крім того, із даних заяв вбачається, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідачу не видавався, а відповідач беззастережно приєднався до вказаного договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщена на офіційній інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору.

Натомість позивачем, ані договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), ані договору банківського рахунку, ані кредитного договору підписаного відповідачем, суду не надано.

Крім того, з тих підстав, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку та кредитного договору, відповідачу не видавався, а відповідач беззастережно приєднався до вказаного договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщена на офіційній інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua, про що зазначає позивач в своїй позовній заяві, а тому вказані договори не підписувалися відповідачем, через що їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 23788,34 грн., що складається з тіла кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Рішення суду оскаржується лише в частині незадоволених позовних вимог, тому в іншій частині рішення суду не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Державний ощадний банк України»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Крім того, у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови щодо нарахування комісій, умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, комісію, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28 вересня 2016 року, посилався Договір розміщений на сайті: https:// www.oschadbank.ua як невід`ємні частини спірного договору, але позивачем вказаний договір до позову не доданий.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що договір саме в цій редакції розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву приєднання, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії та щодо сплати неустойки (пені) та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, розміщений на сайті позивача договір належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Договір, що розміщений на офіційному сайті позивача (www.oschadbank.ua) міг неодноразово змінюватися самим позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин (28.09.2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25.05.2021 року).

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Вказаний позивачем Договір, з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві приєднання, та в заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) позичальника, які безпосередньо підписані останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про обговорення сторонами суми кредиту (тіла кредиту), доказів отримання такої суми, що конкретні запропонований відповідачу Договір, відсутність у заяві-приєднання домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії пені за несвоєчасне погашення кредиту, зазначений банком Договір не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною в постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.

Вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованість за процентами, комісії за розрахунково - касове обслуговування рахунку, пеня, відповідно до умов Договору не можуть бути задоволені у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у заяві від 29.09.2016 року, оскільки, як вже зазначалося, витяг з Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який викладений на банківському сайті, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Оскільки відсутні докази на підтвердження того, що процентна ставка за кредитом узгоджена сторонами, відповідно до задоволення не підлягають також вимоги в частині стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині оскарження.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

При вирішенні справи, суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: