ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м.Херсон

Номер справи: 766/9570/20

Номер провадження: 22-ц/819/393/22

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряЮськів І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Рядчої Т.І. від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Громада» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.06.2019 року між ним та кредитною спілкою «Громада» укладено договір № 1328 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно умов якого на депозитний рахунок спілки ним внесено 100 000 грн строком на 12 місяців, а саме - до 10.06.2020 року зі щоквартальною сплатою відсотків у розмірі 25,6 % річних.

Позивач зазначив, що з 11.12.2020 року відповідач припинив виконувати свої зобов`язання за договором та не виплатив відсотки, нараховані по 11.06.2020 року.

05.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до КС «Громада» з письмовою заявою, в якій наполягав на виконанні кредитною спілкою обов`язків за договором вкладу ,проте відповіді не отримав.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором строкового, вкладу, позивач з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просить стягнути з КС «Громада» на його користь суму основного внеску (вкладу) у розмірі 100 000 грн; відсотки за період з 11.12.2019 року по 11.06.2020 року в сумі 5127,85 грн та 5184,20 грн з урахуванням всіх обов`язкових платежів та зборів; 3% пені за кожен день прострочення по процентам та з суми основного внеску у період з 11.12.2019 року по 03.12.2020 року на загальну суму 706864,30 грн, а також позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з кредитної спілки «Громада» на користь ОСОБА_1 загальну суму боргу за договором № 1328 від 10.06.2019 р. у сумі 110312,05 грн. (сто десять тисяч триста дванадцять грн.05 коп. ), що складається з: суми основного внеску - 100000 грн. та процентів за період з 11.12.2019 р. по 11.06.2020 р. з урахуванням всіх обов`язкових податків та зборів у сумі 10312,05 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені згідно вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та моральної шкоди. Просить ухвалити нове судове рішення, яким позовні вказані вимоги задовольнити, стягнути пеню в сумі 596552,25 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу КС «Громада» зазначила, що проценти нараховуються за відрахуванням податків та зборів, сплата яких покладена на особу, яка здійснює нарахування. Окрім того, просить взяти до уваги наявність форс-мажорних обставин, а саме карантинні заходи в зв`язку з короновірусною інфекцією. Судом не встановлено умисне порушення відповідачем прав позивача, що на їх думку вказує на відсутність підстав для нарахування пені. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою, не передбачена ні законом: параграфом 3 глави 71 ЦК України, ні договором. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів» підставою для відшкодування моральної шкоди є шкода, заподіяна внаслідок недоліків (дефекту) продукції, тобто невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів, а також інформації про продукцію.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені згідно вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та моральної шкоди. В іншій частині рішення суду не оскаржується та не переглядається.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити. Пояснив, що кредитна спілка не виконала взятих на себе зобов`язань за договором, в зв`язку з чим згідно вимог ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає нарахуванню пеня в розмірі 3% за кожен день прострочки виплати. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди пояснив, що сам факт невиплати тривалий час належних позивачу сум, є підтвердженням заподіяння йому моральної шкоди.

Представник кредитної спілки «Громада» апеляційну скаргу не визнала, просить її залишити без задоволення, пояснила, що кредитна спілка знаходиться у скрутному становищі. Так, карантинні заходи та обмеження, запроваджені органами державної влади та місцевого самоврядування є невідворотною (непереборною) обставиною , зумовленою зовнішніми факторами. Це форс-мажорна обставина, яка перешкоджає спілці стягнути кошти зі своїх боржників. Вважає нарахування пені згідно Закону України «Про захист прав споживачів» незаконним. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та недоведеною. Просить залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог і доводів апеляційної скарги, тобто в межах позовних вимог про стягнення пені згідно Закону України «Про захист прав споживачів» та відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно ч.7 ст.10 Закону України "Про кредитні спілки" повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Преамбула Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин; далі - Закон про фінансові послуги) визначає метою цього Закону створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону про фінансові послуги фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Згідно з приписами пункту 17 частини першої статті 1 Закону про захист прав споживачів послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

За договором банківського вкладу (депозиту) банк надає вкладнику послугу, поняття якої трактується в розумінні Закону про фінансові послуги та Закону про захист прав споживачів, але не в розумінні ЦК України.

З аналізу наведених законодавчих норм убачається, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

Договір банківського вкладу (депозиту) належить до виплатних договорів за ознакою наявності в банку обов`язку виплатити вкладнику крім суми вкладу також і проценти на неї або дохід в іншій формі (статті 1058, 1061 ЦК України).

Поняття «послуга», прийнятого в законодавстві про захист прав споживачів, й усі пов`язані з ним норми слід трактувати таким чином, щоб вони відповідали дійсному його змісту (за необхідності - трактувати розширено). Тому дійсний зміст приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів слід трактувати так, що пеня має бути виплачена виконавцем від суми, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору.

Тобто обов`язок банку за договором банківського вкладу (депозиту) повернути суму вкладу безумовно є грошовим, однак обов`язок повернення суми вкладу не зумовлює відплатність договору банківського вкладу (депозиту), через що ця сума не може бути врахована в базі нарахування пені відповідно до приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів.

Вказані правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 25.01.2022 року (справа №761/16124/15-ц).

Також Велика Палата Верховного Суду в зазначеній постанові зауважив, що дійсний зміст приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів слід трактувати так, що пеня має бути виплачена виконавцем та має рахуватися від суми, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору. У такому разі згідно із частиною п`ятою статті 10 Закону про захист прав споживачів базою нарахування пені слід вважати розмір процентів на суму вкладу або дохід в іншій формі, що є платою фінансової установи за використання коштів споживача (статті 1058, 1061 ЦК України). Сама сума вкладу не може бути врахована в базі нарахування пені відповідно до приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що 10.06.2019 року між сторонами укладено договір № 1328 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю довнесення, згідно умов якого на депозитний рахунок спілки ним внесено 100 000 грн. Строк дії договору 12 місяців до 10.06.2020 року Відповідно до п.2.2.1. та п. 2.3.3. договору процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 25,6 % річних. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі (а.с. 6).

05.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до КС «Громада» із заявою про виплату вкладу та відсотків передбачених договором (а.с. 7).

Згідно особової картки по гривневому депозиту за договором № 1328 від 10.06.2019 року, наданої відповідачем, не виплачені відсотки по депозиту за період з 10.06.2019 року по 10.06.2020 року складають 10 332,48 грн з урахуванням обов`язкових платежів та зборів (а.с. 74).

Відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум: 100000 грн. основного боргу та 10312,05 грн. процентів, свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності.

Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.

За таких обставин, враховуючи правомірність стягнення з відповідача на користь позивача суми основаного внеску та відсотків та не переглядаючи рішення в цій частині, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимоги про стягнення пені в розмірі 3% за кожен день від суми утриманих коштів.

Враховуючи правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 25.01.2022 року (справа №761/16124/15-ц) та з урахуванням того, що з матеріалів справи вбачається невиконання банком своїх зобов`язань за договором вкладу з 11.12.2019 року, в межах заявлених позовних вимог про стягнення пені згідно п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 3% за кожен день прострочення по 03.12.2020 року, де базою нарахування пені слід вважати суму несплачених процентів 10312,05 грн., сума пені становить 110132,69 грн.

Отже, доводи скаржника про незаконність рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені - частково заслуговують на увагу. Доводи кредитної спілки про відсутність вини у невиконанні зобов`язань в зв`язку із запровадженням всеукраїнського карантину, не заслуговують на увагу та не є безумовною підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що не в змозі виконати конкретні зобов`язання.

Разом з тим, стягнення зазначеної вище суми на користь споживача не можна вважати таким, що відповідає завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи. Згідно вимог ч.3 ст. 551 ЦК України , суд апеляційної інстанції вважає можливим та необхідним зменшити розмір пені до 100000 грн., що відповідає принципу пропорційності в цивільному судочинстві.

В частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, як недоведеної та не підтвердженої позивачем жодними доказами, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги в цій частині з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц не приймаються до уваги, оскільки висновки Великої Палати про доцільність відшкодування моральної шкоди у даних правовідносинах не впливають на недоведеність позивачем її наявності, враховуючи, що Велика Палата у вказаній справі також погодилась із судами попередніх інстанцій про відмову у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди в зв`язку з недоведеністю.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання в сумі 100 000 грн.

Окрім того, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1500,31 грн в рахунок відшкодування судового збору на стадії апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2020 року, - скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з кредитної спілки «Громада» на користь ОСОБА_1 3 % пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з Кредитної спілки «Громада» на користь держави 1500,31 (одна тисяча п`ятсот гривень 31 копійка) гривень у рахунок відшкодування судового збору на стадії апеляційного розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 23 лютого 2022 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова