Справа № 444/415/22
Провадження № 2-о/444/15/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Жовківська державна нотаріальна контора , Жовківська міська рада Львівського району Львівської області, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася 21.02.2022 в суд із заявою, у якій просять встановити юридичний факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , являється спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свідоцтвом про народження стверджується, що вона, ОСОБА_1 , являється дочкою померлої ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, прізвище її матері після реєстрації шлюбу змінилося з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». Прізвище її батька було записано у всіх документах як « ОСОБА_6 ». Відповідно і її прізвище записано як « ОСОБА_3 ». З свідоцтва про її народження вбачається, що матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , що не відповідає зазначеному у свідоцтві про смерть її матері серія НОМЕР_1 .

Вказує, що через неправильне написання прізвища її матері у документах, оскільки її прізвище і прізвище її матері різняться, у неї виникли труднощі встановлення родинних відносин між ними. За життя її мати такої розбіжності в наших прізвищах не виправила. Дані обставини змусили її звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що при вирішенні справи покладаються на думку суду, не заперечили проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи, Жовківської ДНК, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської ДНК на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що при вирішенні справи покладаються на думку суду, не заперечили проти задоволення заяви.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявниці, представників заінтересованих осіб, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підстава.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами і доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).

Із копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області від 05 червня 2007 року, вбачається, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жовква Львівської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Із копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 вбачається, що батьками зяавниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 .

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу сеія НОМЕР_5 вбачається, що прізвище батьків заявниці записано як ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Із копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 вбачається, що прізвище заявниці та її матері записано як " ОСОБА_3 ".

Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення юридичного факту родинних відносин необхідне заявниці ОСОБА_1 для підтвердження родинних відносин та подальшого прийняття спадщини.

Встановити іншим способом факт родинних відносин інакше як рішенням суду неможливо.

При цьому суд звертає увагу, що документи не втрачені, а лише у таких є розбіжності, які неможливо виправити.

З врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, приходжу до висновку, що юридичний факт, який просить встановити заявниця, є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявниці.

Керуючись ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 315-318, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ясиновський Р. Б.