Справа №949/50/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

заявника: ОСОБА_1 ,

представника заявника: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом з її матір`ю ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в її будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_7 .

За життя батьку належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , де він разом із своєю дружиною ОСОБА_6 проживали.

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом. Так як заповіту він не залишив, тому спадщину прийняла його дружина ОСОБА_6 , вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав вона не оформляла.

Після смерті батька заявника ОСОБА_6 і надалі продовжувала проживати у своєму будинку, проживала одиноко, а тому 01 серпня 2020 року заявник забрала її на постійне проживання у свій будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. До дня її смерті, вона постійно проживала разом із заявником у її будинку без реєстрації, вела з нею спільне господарство, а коли вона померла, то організувала її похорони.

Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно за заповітом, який був складений ОСОБА_6 06 грудня 2019 року, яким вона житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_2 та земельну ділянку за тією ж адресою заповіла своєму сину ОСОБА_3 .

Крім цього ОСОБА_6 06 грудня 2019 року склала також заповіт, яким вона належну їй земельну ділянку, площею 2.47 га в рівних долях заповіла заявнику та своїм синам: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_4 .

На даний час заявник користується спадковим майном і фактично прийняла спадщину після смерті матері, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном.

Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявник звернулася до приватного нотаріуса. Проте, при огляді наданих нею документів, нотаріусом було встановлено, що заявник та її покійна мати ОСОБА_6 на час відкриття спадщини були зареєстровані за різними адресами. Тому, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт постійного проживання заявника разом з покійною матір`ю ОСОБА_6 на час відкриття спадщини нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини на спадкове майно. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили її задоволити.

Від заінтересованої особи ОСОБА_3 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Від заінтересованої особи ОСОБА_4 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Від заінтересованої особи ОСОБА_5 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили факт постійного проживання заявника разом із її матір`ю ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказали, що починаючи з серпня 2020 року і до дня смерті ОСОБА_6 , заявник постійно проживала разом з нею в її будинку без реєстрації по АДРЕСА_1 . Заявник вела з матір`ю спільне господарство, забезпечувала її усім необхідним та доглядала до дня смерті. Останні роки свого життя ОСОБА_6 хворіла. Після смерті матері, заявник провела її похорони. Вказані факти їм достовірно відомі.

Заслухавши заявника, представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19 вересня 2016 року, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Миляцької сільської ради за №1134.02-17 від 13 грудня 2021 року, будинок АДРЕСА_2 , обліковується за ОСОБА_7 (а.с.16).

Після його смерті, спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_6 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформила і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Факт прийняття нею спадщини на спадкове майно підтверджується довідкою №1135.02-17 від 13 грудня 2021 року, виданою виконавчим комітетом Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області, де вказано, що на день смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_2 його дружина - ОСОБА_6 (а.с.6).

Окрім того, за життя ОСОБА_6 належала земельна ділянка, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 027505, площею 2,47 га, яка розташована на території Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області та призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с.26).

Як вбачається із копії заповіту, який посвідчений 06 грудня 2019 року секретарем Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_2 та земельну ділянку за тією ж адресою, заповіла своєму сину ОСОБА_3 (а.с.9).

Окрім того ОСОБА_6 за життя склала заповіт, який посвідчений 06 грудня 2019 року, секретарем Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, яким вона земельну ділянку площею 2.47 га, згідно Державною акта на право власності на земельну ділянку серії РВ № 027505, виданого 09 квітня 2004 року Дубровицькою районною державною адміністрацією, що буде належати їй на день смерті і на яку вона за законом матиме право, заповіла в рівних долях ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14 грудня 2021 року, ОСОБА_10 є дочкою ОСОБА_6 (а.с.13).

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 21 серпня 2014 року, зявник уклала шлюб із ОСОБА_9 , після укладення якого, змінила прізвище на " ОСОБА_11 " (а.с14).

Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявник звернулася до приватного нотаріуса. Проте, як вбачається із інформації за вих. №100/01-16 від 17 грудня 2021 року, яка надійшла від приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овдіюк Діни Іванівни, заявнику було роз`яснено, що нею не пред`явлено доказів про постійне проживання (реєстрацію) разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за однією адресою, які необхідні для реалізації її спадкових прав (а.с.30).

Як вбачається із копії Витягу Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67838070 від 17 грудня 2021 року та копії Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №67838680 від 17 грудня 2021 року, інформація у вказаних реєстрах, відносно ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня (а.с.27, 28-29).

Згідно довідки №1331.02-17 від 13 грудня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області, з 01 серпня 2020 року і до дня смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №13 від 25 січня 2021 року, проживала разом з ОСОБА_1 проживала в її будинку без реєстрації, який розташований по АДРЕСА_1 . ОСОБА_12 з нею спільне господарство, доглядала матір до дня її смерті, яку і поховала. На даний час користується будинком матері, присадибною земельною ділянкою (а.с.17)

Згідно довідки №1163.02-17 від 17 грудня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області до складу сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 входять: чоловік - ОСОБА_9 та син - ОСОБА_13 (а.с.18).

Згідно довідки №1133.02-17 від 17 грудня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області в житловому будинку по АДРЕСА_2 , ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с.19).

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 11 грудня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області, а також витягу КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" №26114268 від 14 травня 2010 року, власником будинку по АДРЕСА_2 , значиться " ОСОБА_7 " (23,24).

Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , власником вказаного будинку значиться " ОСОБА_7 " (а.с.20-22).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Крім того, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

За змістом ст. 1268 ЦК України причини постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказана норма закону не передбачає.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом, як встановлення факту, що має юридичне значення.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом».

Згідно з підпунктами 4, 10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Таким чином відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

Надані заявницею докази відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України є допустимими, достовірним та достатніми. Оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заяви.

Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення, оскільки є передумовою реалізації нею права на отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_6 .

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 з її матір`ю - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_14 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини разом з її матір`ю ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в її будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 01 квітня 2022 року о 10-30 год.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 24 липня 2000 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 16 березня 2001 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 15 березня 1997 року Білоцерківським РВ УМВС України в Київській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає по АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 19 березня 1999 Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.