Справа № 347/237/22
Провадження № 22-ц/4808/530/22
Головуючий у 1 інстанції Кіцула Ю.С.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Максимів Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області про відмову у відкритті провадження, постановлену суддею Кіцулою Ю.С. 09 лютого 2022 року у м. Косові Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 подано позов Кутської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що ухвалою цього ж суду від 27.01.2022 року відмовлено у відкритті провадження за її позовною заявою в зв`язку з порушенням підсудності даної категорії справ. Суд дійшов висновку, що спір про поновлення на роботі керівника навчального закладу комунальної власності слід розглядати в порядку адміністративного судочинства. Вважає, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тому повторно звертається до Косівського районного суду з аналогічною позовною заявою.

Просить позовну заяву прийняти до провадження та визнати незаконним та скасувати рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 року та наказ відділу освіти Кутської селищної ради №3-к від 14.01.2022 року та №5-к від 14.01.2022 року про дострокове розірвання контракту №04/13 від 24.06.2020 року, укладеного між нею та відділом освіти Косівської РДА, та її звільнення з посади директора Кутської селищної ради, поновивши її на роботу на посаду директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради (а.с.1-5).

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від09 лютого 2022 року у відкритті провадження відмовлено на підставі п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України (а.с.39).

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права, незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Апелянт зазначає, що відповідно до вимог ст.19 ЦПК України до юрисдикції цивільних судів відносяться трудові спори, в тому числі і поновлення на роботі.

Суд вважає, що ухвала цього ж суду від 27.01.2022 року про відмову у відкритті провадження набрала законної сили, а тому відсутні підстави для відкриття провадження у справі. Такий висновок суду є незаконним, безпідставним та таким,що суперечить практиці судових інстанцій та ЄСПЛ.

Неоскаржена ухвала Косівського районного суду від 27.01.2022 року у справі №347/218/22 стосується не закриття провадження, а відмови у відкритті провадження, що надає позивачу право на звернення до суду повторно з позовною заявою.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою справу направити до Косівського районного суду для відкриття провадження та розгляду по суті (а.с.45-46).

Представник Кутської селищної ради подав відзив на апеляційну скаргу.

Вказує,що позивач оскаржує два документи (рішення суб`єкта владних повноважень та наказ відділу Кутської селищної ради про звільнення) та безпідставно вважає, що розгляд по суті двох справ з різною предметною підсудністю здійснювався в одній цивільній інстанції.

Просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання не з`явилися сторони, про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до статті 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд виходив з положень ч.1 ст.19, п.2 ст.186 ЦПК України, враховуючи наявність ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2022 року про відмову у відкритті провадження з підстав порушення правил підсудності, яка набрала законної сили, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі № 347/237/22 за даним позовом повторно, оскільки такі дії можуть свідчити про порушення принципу правової визначеності.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 подано позов до Кутської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позов подано до Косівського районного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою цього ж суду від 27.01.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження за її позовною заявою в зв`язку з порушенням правил підсудності даної категорії справ. Суд дійшов висновку про підсудність спору про поновлення на роботі керівника навчального закладу комунальної власності судам адміністративної юрисдикції.

31.01.2022р. позивачкою поданий аналогічний позов до Косівського районного суду Івано-Франківської області.

Предметом позовних вимог є визнання незаконним та скасування рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 року та наказу відділу освіти Кутської селищної ради №3-к від 14.01.2022 року та №5-к від 14.01.2022 року про дострокове розірвання контракту №04/13 від 24.06.2020 року, укладеного між нею та відділом освіти Косівської РДА, та її звільнення з посади директора Кутської селищної ради; поновлення на роботі на посаду директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі передбачено статтею 186 ЦПК України.

За приписами п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами; та якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однією з засад цивільного процесу є положення про те, що з конкретним позовом до суду можна звертатися лише один раз.

Зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Положення статті 186 ЦПК України визначають вичерпний перелік підстав відмови у відкритті провадження у справі, який розширеному тлумаченню не підлягає. Така підстава, як наявність ухвали про відмову у відкритті провадження у справі цією нормою не передбачена, оскільки не вирішує спір по суті.

Суд не може у даному випадку тлумачити усі інші процесуальні ухвали, які дають підстави для відмови у відкритті провадження, як вид рішення, оскільки для вчинення такої процесуальної дії законом прямо передбачена наявність ухвали лише про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Як доступ до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданням цивільного судочинства, передбаченим у статті 2 ЦПК України, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Звернення позивача до суду з указаним позовом, спрямоване на відновлення його права на працю внаслідок порушення, на думку позивача п.2 ст.186 ЦК України, відповідачем порядку прийому на роботу, на захист якого спрямовані засоби та норми, визначені саме цивільним (трудовим) і цивільним процесуальним законодавством. Призначення на посаду органом місцевого самоврядування (обласні, районні, міські ради) керівника комунального навчального закладу підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 569/5553/17 (провадження № 14-480цс18). Висновок суду щодо юрисдикцїї спору ( в тому числі і частини позовних вимог щодо оспорення розпорядчих актів органа владних повноважень) випливає з оцінки судом фактичних обставин у справі та правовідносин, які виникли між сторонами, що може бути встановлено тільки в ході розгляду справи по суті.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2022 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови складено 14 квітня 2022 року.