Справа № 156/240/22
Провадження № 2/156/172/22
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

18 квітня 2022 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Білецька І.М. звернулась до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_3 та громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 зареєстрований 06 квітня 2013 року Тушинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, актовий запис № 583.

У позовні заяві позивач посилається на те, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є громадянином Російської Федерації та мешкає: АДРЕСА_2 ; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 . Шлюб зареєстрований у Тушинському відділі ЗАГС Управління ЗАГС Москви. Від спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження якої м. Москва Росія. На даний час позивач із дочкою проживають у АДРЕСА_1 , тому звертається за захистом своїх прав до національних судів України.

При цьому, підсудність справи представник позивача у позові мотивує нормами ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, тобто підставою звернення до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом про розірвання шлюбу за місцем реєстрації позивача вказано, що на її утриманні є неповнолітня дитина, позивач є громадянкою України, має постійне місце проживання на території України, а відповідач іноземець такого постійного місця проживання в Україні немає.

Загальні підстави для визначення підсудності цивільних справ визначені у статях 27 та 28 ЦПК України, норми яких передбачають, що позови подаються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача або позивача.

Відповідно до ст.29 ЦПК України визначена підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України. У таких випадках підсудність справи визначається суддею Верховного Суду у порядку ст.33 ЦПК України.

Як вбачається із позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у Російській Федерації.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали на предмет відкриття провадження по справі, суддя вважає, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху у зв`язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Приписами ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до ст.110 СК України розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 ВСУ зазначає, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, роз`яснено судам, що розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Позивачем обґрунтовано підсудність справи Іваничівському районному суду Волинської області.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України до позовної заяви про розірвання шлюбу додається оригінал свідоцтва про шлюб. Позивачем не надано суду оригінал свідоцтва про шлюб.

В силу ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Відповідно до ст.17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Однак, позивачем позовну заяву не перекладено на мову, якою володіє відповідач, виходячи з його громадянства (такий переклад має бути здійснений дипломованим перекладачем та засвідчений нотаріально) для направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів в Російську Федерацію через Головне Управління Міністерства Юстиції України в Волинській області в порядку передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки необхідно усунути наступні недоліки, зокрема позивачу необхідно надати суду -

- оригінал свідоцтва про шлюб;

- засвідчений нотаріально переклад позову на мову запитуваної сторони.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої заяви - десять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу, що не позбавляє його права звернутись із таким же позовом до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Федечко