Справа № 405/7554/21
Провадження №2-о/405/82/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 405/7554/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Ракицька І.М. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ № 1017595 від 15.10.2021 року) в інтересах заявника в порядку ст. 317 ЦПК України звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме: в м. Луганськ.

На обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Луганськ, померла бабуся заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 . При цьому, згідно з постановою КМУ від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям постановлено забезпечити до 1 грудня 2014 рокупереміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.Таким чином, заявник ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про смертьбабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 через відсутність установ ЗАЦС у місті Луганськ, в свою чергу, встановлення факту смерті бабусі заявнику необхідно для оформлення спадщини.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Ракицька І.М. в судове засідання засобами електронної пошти направила заяву, зареєстровану судом за вх. № 423 від 25.01.2022 року про розгляд заяви без участі заявника та її, як представника участі, заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомлявся про час та місце судового розгляду заяви належним чином, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяви по суті, враховуючи при цьому, що відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справа про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 14 червня 1993 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 04, її батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , зазначені: батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , 22 серпня 1992 року уклав шлюб з ОСОБА_5 , актовий запис № 11 та після укладення шлюбу дружина змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Судом також встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис за № 1233, виданого 21 листопада 1964 року Луганським відділом РАЦС, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_2 .

З викладеного вище, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ є бабусею заявника ОСОБА_1 , на підставі чого та відповідно до ст. 317 ЦПК України як родич померлого за межами такої території України заявник має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Окрім того, судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ, населений пункт, розташований на території, непідконтрольній державній владі України, померла громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 92 від 13.05.2021 року (до форми № 106/у), та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 02.06.2021 року Жовтневим відділом ЗАЦС Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, актовий запис № 1194.

Як встановлено, заявник ОСОБА_1 має намір встановити факт смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ, оскільки це має юридичне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2 ст.9 Закону). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 ст.9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3 ст.9 Закону).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі районі, міста і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» з наступними змінами, визначено, що на території міста Луганськ, де померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється.

Лікарське свідоцтво про смерть № 92 від 13.05.2021 року (до форми № 106/у), та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 02.06.2021 року Жовтневим відділом ЗАЦС Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, актовий запис № 1194, за якими ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не створює правових наслідків для заявника та позбавляє її права здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть, - приймається судом як доказ факту настання смерті особи в певний час та в певному місці.

Згідно з п.п. 2 п. 3 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Судом також встановлено, що після смерті бабусі ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 звернулася до Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з метою здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті з вказівкою на те, що заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред`явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться в Україні органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 Розділу 5 зазначених вище Правил визначено, що однією з підстав для державної реєстрації смерті, є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація смерті громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась.

Також, судом встановлено, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті бабусі у позасудовому порядку.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, та, відповідно до зазначеної статті, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 263-265, 268, ст.ст.315-319, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянки України, місце народження: село Ляпунівка Плавського району Тульської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: місто Луганськ, Україна.

Рішення допустити до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова