Справа № 166/1251/21 Головуючий у 1 інстанції: Свистун О. М.
Провадження № 22-ц/802/279/22 Категорія: 39 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало до суду даний позов, мотивуючи вимоги тим, що відповідачка ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 22.10.2012 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Вказує, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи».

Позивач зазначає, що банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачці надано в користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 49 000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Позивач покликається на те, що оскільки ОСОБА_1 порушує свої зобов`язання за договором, то станом на 27.09.2021 року має заборгованість 33958,37 грн, яка складається із: 33947,27 грн - заборгованості за тілом кредиту; 11,10 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 33958,37 грн та судові витрати - 2270 грн, пов`язані з оплатою судового збору.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року в позові АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідач не оспорювала укладеного нею кредитного договору та розміру заборгованості. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, вона фактично погодилася із умовами договору. Позивач в апеляції вказує, що ОСОБА_1 пройшла ідентифікацію в "Приватбанку". Відповідачу відкрито картковий рахунок та вона отримала кредитну картку із встановленням ліміту в розмірі 5000 грн та користувалася нею, що підтверджується випискою з картрахунку. Вказані дії свідчать про узгодження нею умов кредитування. Установивши, що АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачці кредит, а вона його не повернула, суд не мав правових підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення боргу за тілом кредиту та пенею. Також зазначає, що окрім цього, суду надано підписаний відповідачкою Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено розмір процентної ставки та порядок сплати процентів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2012 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у "Приватбанку", на підставі якої отримала банківську картку. Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 погодилася, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір.

До позову банк також додав розрахунок боргу, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна", «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», довідки про зміну умов кредитування та про видані ОСОБА_1 банківські картки і Паспорт споживчого кредиту (а.с.5-12,13-45).

Як вбачається з наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, станом на 27.09.2021 року відповідачці нараховано заборгованість 33958,37 грн, яка складається із: 33947,27 грн - заборгованості за тілом кредиту (в т. ч. заборгованості за простроченим тілом кредиту); 11,10 грн - нарахованої пені.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», так як вважав, що у відповідачки відсутня заборгованість за тілом кредиту, згідно з випискою з рахунку за кредитним договором. Суд вказав, що за змістом позовної заяви у відповідачки немає залишку заборгованості за поточним тілом кредиту, відповідно, немає і заборгованості за нарахованими відсотками та пенею. Суд, відмовляючи повністю у позові, застосував правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові Великої Палати від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відтак, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю всю суму кредиту, яка була ним отримана.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2012 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву. Згідно із заявою ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт 0,00 грн, що відображено у доданих доказах та відповідає довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідач своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті банку www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

У подальшому відповідачці було збільшено кредитний ліміт до 49 000 грн, (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» долучений розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що заборгованість відповідача станом на 27.09.2021 становить 33958,37 грн, з яких 33947,27 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11,10 грн - пеня.

Нарахування заборгованості за кредитом відповідає виписці з рахунку, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , що містить всі операції по її картковому рахунку. З цієї виписки вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними картками та регулярно сплачувала заборгованість, поповнюючи рахунок, про що й було зазначено в рішенні судом першої інстанції.

Натомість відповідачкою не надано суду доказів на спростування наданих позивачем розрахунків та на підтвердження виконання нею зобов`язань за договором щодо повернення кредиту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 33947,27 грн.

З урахуванням викладеного з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 33947,27 грн.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав оцінку Паспорту споживчого кредиту, що особисто підписаний відповідачкою, в якому передбачена базова процентна ставка та процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, не заслуговують на увагу колегії суддів та спростовуються наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2020 року ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних ним умов кредитування.

Пунктами 3,4 Паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку від 50000 до 800000 грн в залежності від типу картки, наданого на споживчі потреби, та встановлено строк договору і кредитування на 12 місяців з пролонгацією.

Згідно з порядком повернення кредиту, передбаченого п. 5 Паспорту споживчого кредиту, встановлено розмір платежів та їх сплату, що здійснюється щомісяця до 25 числа поточного місяця у визначеному розмірі від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн.

Отже, зі змісту підписаного сторонами 29.04.2020 року Паспорту споживчого кредиту слідує, що він є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».

Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 29.04.2020 року Паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеним для нього Додатком 1 Закону України «Про споживче кредитування», АТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 мали намір укласти договір споживчого кредитування.

Надаючи аналіз Паспорту споживчого кредитування, слід також звернути увагу на те, що в розділах 4 паспорту споживчого кредиту дано визначення, що загальна вартість кредиту є орієнтовною, реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення. В розділі 7 вказаного Паспорту зазначається, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 14.05.2020 року.

Крім того, в Паспорті вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредипроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий стан, розмір доходів тощо.

В той же час, анкету-заяву ОСОБА_1 підписала 22.10.2012 р., тобто майже за 8 років до ознайомлення з цією інформацією.

За таких обставин підстави вважати, що доданий Паспорт має зв"язок із договором від 22.10.2012 року і є його частиною та що між сторонами було укладено договір споживчого кредиту із досягненням згоди щодо усіх істотних умов кредитування, відсутні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за пенею.

Таким чином, рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року підлягає скасуванню частково з ухваленням нового судового рішення - про часткове задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» - в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 33947,27 грн. В решті позов не підлягає до задоволення, а тому рішення в решті позовних вимог слід залишити без змін.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 2247,30 грн судового збору за подання позовної заяви (99% задоволення позову), 3370,95 грн судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 5618,25 грн судового збору.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року у даній справі в частині відмови у стягненні тіла кредиту та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 22 жовтня 2012 року за тілом кредиту в сумі 33947 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок сім) грн 27 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 2247,30 грн судового збору за подання позовної заяви, 3370,95 грн - за подання апеляційної скарги, а всього 5618 (п`ять тисяч шістсот вісімнадцять) грн 25 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 березня 2022 року.

Головуючий - суддя

Судді