ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4014/20

Провадження № 22-ц/4820/600/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю відповідача, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпродсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, відшкодування збитків, визнання права власності на залізобетонну огорожу, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпродсервіс» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Стефанишина С.Л. від 14 грудня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ТОВ «Інтерпродсервіс», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувало, що залізобетонна огорожа по АДРЕСА_1 належить товариству на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07 грудня 2004 року та актом приймання-передачі від 07 грудня 2004 року, укладеними між ТОВ «Інтерпродсервіс» та ЗАТ «Хмельницькриба».

27 січня 2020 року працівниками ТОВ «Інтерпродсервіс» виявлено, що залізобетонну огорожу по АДРЕСА_1 , яка належить товариству «Інтерпродсервіс» на підставі договору купівлі-продажу від 07 грудня 2004 року, пошкоджено шляхом прорізання отвору в одній із залізобетонних плит.

Вказаний отвір прорізаний у залізобетонній плиті безпосередньо напроти входу до належного ОСОБА_1 нежитлового приміщення загальною площею 1029,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Отвір у залізобетонній плиті використовується для проходу до нежитлового приміщення ОСОБА_1 , в обхід контрольно-пропускної системи на вказаній території.

Внаслідок пошкодження майна Товариству «Інтерпродсервіс» заподіяно збитки. Відповідно до висновку експерта №3261/20 від 28.12.2020 року кошторисна вартість відновлювального ремонту залізобетонної огорожі по АДРЕСА_1 , яку пошкоджено шляхом прорізання отвору у залізобетонній плиті напроти нежитлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 становить 10588 грн.

23 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2167 23.12.2019 року, предметом якого є залізобетонна огорожа.

Проте ця залізобетонна огорожа по АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_2 відчужила на підставі договору дарування від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 , не належала їй на праві власності на момент її відчуження, тому цей договір дарування є недійсним.

Відчуження відповідачами частини належної ТОВ «Інтепродсервіс» залізобетонної огорожі на підставі договору дарування від 23.12.2019 року безпосередньо порушує право власності ТОВ «Інтерпродсервіс» на це майно.

Залізобетонна огорожа є об`єктом зовнішньої інфраструктури ТОВ «Інтерпродсервіс» з контрольно-пропускною системою, яка виконує функції захисту території, приміщень, виробничих потужностей та основних засобів товариства.

Згідно Інформаційної довідки МГ905Т2707 від 27 листопада 2019 року склад тари загальною площею 336,7 кв.м жодних приналежностей не містить.

Тому залізобетонна огорожа по АДРЕСА_1 не є приналежністю складу тари, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати недійсним договір дарування, укладений 23 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнути з відповідача на користь Товариства заподіяні збитки у розмірі 10588,00 грн.; визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпродсервіс» на залізобетонну огорожу по АДРЕСА_1 , в тому числі, її частину, яка складається з восьми залізобетонних плит напроти будинку АДРЕСА_2 , яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпродсервіс» придбало на підставі договору купівлі-продажу від 07 грудня 2004 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Хмельницькриба» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерпродсервіс».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпродсервіс» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інтерпродсервіс» просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. На його думку, хибним є висновок суду про те, що спірна залізобетонна огорожа не належала ЗАТ «Хмельницькриба» та з цих підстав не могла бути відчужена ТОВ «Інтерпродсервіс». Суд не застосував до спірних правовідносин ст. 392 ЦК України і водночас помилково застосував ст. 331 ЦК України, яка не може застосовуватися до спірних правовідносин.

Висновок суду, що спірна частина залізобетонної огорожі є приналежністю складу тари, не підтверджений жодними доказами і є припущенням.

Залізобетонна огорожа по АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_2 як дарувальниця відчужила на підставі договору від 23.12.2019 року, не належала їй на праві приватної власності на момент її відчуження. Відтак ОСОБА_2 не вправі була відчужувати майно, яке не належить їй на праві приватної власності. Залізобетонна огорожа по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ТОВ «Інтерпродсервіс».

Тому відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 215 ЦК України наявні підстави для визнання зазначеного договору дарування недійсним, що не враховано судом.

Пошкодивши залізобетонну огорожу ТОВ «Інтерпродсервіс», ОСОБА_1 заподіяв товариству шкоду у розмірі 10588 грн.

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити як безпідставну. ТОВ «Інтерпродсервіс» не надало доказів, що оспорювана огорожа належала ЗАТ «Хмельницькриба», тому у нього не було права на укладення договору купівлі-продажу залізобетонної огорожі з ТОВ «Інтрепродсервіс». Експертний висновок №Ц-999 від 04.07.1997 року не є належним доказом, оскільки експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та що висновок підготовлений до суду. Оспорювана огорожа є складовою частиною об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 і не може бути виділена як окремий об`єкт.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, допустив невідповідність висновків, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду слід змінити.

Так, судом встановлено, що 15 вересня 1993 року між Регіональним відділенням фонду Державного майна України по Хмельницькій області та Організацією орендарів орендного виробничо-торгівельного підприємства «Хмельницькриба» в особі директора Ярмолюка В.П. укладено договір купівлі-продажу майна як цілісного майнового комплексу на підставі наказу регіонального відділення Фонду державного майна України. Об`єктом купівлі-продажу є державне майно, яке знаходиться на балансі орендованого виробничо-торгівельного підприємства «Хмельницькриба», що перебуває в загальнодержавній власності і знаходиться по АДРЕСА_1 .

07 грудня 2004 року між Закритим акціонерним товариством «Хмельницькриба» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерпродсервіс» укладено договір купівлі-продажу, за яким продавець зобов`язується передати покупцеві у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного договору інфраструктуру ЗАТ фірми «Хмельницькриба», а саме, залізобетонну огорожу, асфальтове покриття, внутрішню мережу водогону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акта приймання-передачі від 07 грудня 2004 року, укладеним між ЗАТ «Хмельницькриба» та ТОВ «Інтерпродсервіс», продавець передав, а покупець прийняв на виконання умов договору купівлі-продажу від 07 грудня 2004 року інфраструктуру, а саме огорожу залізобетонну, систему внутрішнього водогону, асфальтове покриття.

27 січня 2020 року Товариством «Інтерпродсервіс» виявлено, що залізобетонну огорожу по АДРЕСА_1 пошкоджено шляхом прорізання отвору в одній із залізобетонних плит. Вказаний отвір прорізаний у залізобетонній плиті безпосередньо напроти входу до належного ОСОБА_1 нежитлового приміщення загальною площею 1029,1кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку експерта №3261/20-26 від 28 грудня 2020 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №686/4014/20, кошторисна вартість відновлювального ремонту залізобетонної огорожі (вартість робіт з відновлення плити) по АДРЕСА_1 , яку було пошкоджено шляхом прорізання отвору у залізобетонній плиті напроти нежитлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 становить 10588 грн.

23 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , укладено договір дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Ярославом Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №2167 23.12.2019 року. Згідно п. 1 зазначеного договору ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дарунок залізобетонний паркан, який складається з 8 залізобетонних плит, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , фактично розташований по АДРЕСА_3 ), був внесений до статутного фонду ТОВ «Дари моря» як приналежність складу тари за наслідками укладення мирової угоди від 14 травня 1999 року, затвердженою ухвалою Хмельницького міськрайсуду від 14.05.1999 року між громадянами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ЗАТ «Хмельницькриба» та в подальшому відчужений у власність гр. ОСОБА_2 згідно угоди про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. 10.04.2008 року за №1386 одночасно зі всіма належними на той час товариству «Дари моря» будівлями загальною площею 1029,1 кв.м.

За пунктом 2 цього договору, даний договір укладений на виконання договору дарування нежитлового приміщення, посвідченого Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. 19.12.2013 року, р/н - 11698, згідно умов якого обдарованим є - ОСОБА_1 .

Рішенням сесії Хмельницької міської ради №92 від 14.07.2021 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо передачі в оренду земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення (договір дарування від 15.01.2020 р.) по АДРЕСА_2 площею 0,1409 га, в т.ч. ділянка № НОМЕР_1 площею 0.1357 га, ділянка № НОМЕР_2 площею 0,0052 га.

Згідно з витягом з протоколу №7 засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища від 03.03.2021 року дозвіл на розроблення проекту землеустрою на відведення вказаних ділянок ОСОБА_2 надано без погодження межі із суміжним землевласником ТОВ «Інтерпродсервіс», ділянка якого є сформованою, має кадастровий номер та орендується на підставі договору оренди №00815 від 27.09.2021 року у Хмельницької міської ради.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належність спірної огорожі ЗАТ «Хмельницькриба», а отже, в останнього не було правових підстав для укладення договору купівлі-продажу залізобетонної огорожі з ТОВ «Інтерпродсервіс». Оспорювана огорожа є складовою об`єкта нерухомості (приналежністю складу тари), і належить на праві власності ОСОБА_1 . Відтак за недоведеності порушення прав позивача внаслідок прорізання отвору в огорожі та укладення спірного договору дарування відповідачами відсутні підстави для задоволення позову.

Апеляційний суд не погоджується в повній мірі з наведеними мотивами висновку суду.

Так, за змістом ст. ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору між сторонами є частина залізобетонної огорожі, яка визначала межі цілісного майнового комплексу із земельною ділянкою ЗАТ «Хмельницькриба», розташованого по вул. Тупікова, 1 в м. Хмельницькому, зі сторони вулиці Тупікова.

Дійсно, 07.12.2004 року між ЗАТ «Хмельницькриба» (продавець) та ТОВ «Інтерпродсервіс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору інфраструктуру ЗАТ «Хмельницькриба», а саме, залізобетонну огорожу, асфальтове покриття, внутрішню мережу водогону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ «Інтерпродсервіс» є також власником ряду об`єктів нерухомості (адміністративний будинок та лабораторно-побутовий корпус, коптильно-кулінарний цех, каналізаційно-насосна станція, котельня, склади тощо) по АДРЕСА_1 , що входили до складу цілісного майнового комплексу ЗАТ «Хмельницькриба».

На підставі договору купівлі-продажу майна від 15.09.1993 року між Регіональним відділенням фонду Державного майна України по Хмельницькій області та Організацією орендарів орендного виробничо-торгівельного підприємства «Хмельницькриба» в особі директора Ярмолюка В.П. останньою набуто право власності на цілісний майновий комплекс - державне майно, яке знаходилося на балансі орендованого виробничо-торгівельного підприємства «Хмельницькриба», і знаходилося по АДРЕСА_1 .

Згідно п.1.4. зазначеного договору майно підприємства включало в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно відповідно з актом прийому-передачі.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» 1992 року, чинного на час укладення цієї угоди, цілісним майновим комплексом є господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання.

Отже, до організації орендарів орендного виробничо-торгівельного підприємства «Хмельницькриба» перейшло право і на об`єкти зовнішньої інфраструктури, в тому числі й огорожу, як складову цілісного майнового комплексу підприємства.

У 1997 році колективне підприємство було перетворене в Закрите акціонерне товариство «Хмельницькриба».

Наведене цілком спростовує висновок суду першої інстанції про те, що Закритому акціонерному товариству ЗАТ «Хмельницькриба» не належала на праві власності огорожа по АДРЕСА_1 як складова цілісного майнового комплексу підприємства.

Відповідно до ухвали Хмельницького районного суду від 14.05.1999 року про затвердження мирової угоди ЗАТ «Хмельницькриба» передано ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в порядку виділення їх долі в майні підприємства (11,956 % загальною вартістю 313188 грн.) 1/3 частину автомайстерні, старий коптильно-кулірнарний цех з галереєю та обладнанням, другий поверх спортзалу, кімнату на першому поверсі спортзалу, склад тари.

Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 14.10.2004 року № 635-Б оформлено право власності на вказане майно (по АДРЕСА_2 ) за ТОВ «Дари моря», якому воно було передане вказаними особами-учасниками як внесок до статутного фонду (а.с.115-116, т.2).

В подальшому за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 10.04.2008 року право власності ТОВ «Дари моря» на вказане майно (нежиле приміщення загальною площею 1029,1 кв.м по АДРЕСА_2 ) перейшло до ОСОБА_2 , яка в свою чергу за договором дарування від 19.12.2013 року відчужила його ОСОБА_1 (а.с. 118-119, т.2).

Отже, на цей час відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення площею 1029,1 кв.м по АДРЕСА_2 , яке до виділення частки в натурі учасникам ЗАТ «Хмельницькриба» ухвалою Хмельницького районного суду від 14.05.1999 року також було складовою частиною цілісного майнового комплексу ЗАТ «Хмельницькриба».

Спірна частина залізобетонної огорожі знаходиться по вул. Тупікова безпосередньо перед складом тари, що належить відповідачу ОСОБА_1 .

Рішенням сьомої сесії Хмельницької міської ради №92 від 14.07.2021 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в оренду для обслуговування нежитлового приміщення площею 0,1409 га, в т.ч. ділянка № НОМЕР_1 площею 0,1357 га, ділянка № НОМЕР_2 площею 0,0052 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

В свою чергу ТОВ «Інтерпродсервіс» користується для обслуговування власних приміщень і ведення господарської діяльності по АДРЕСА_1 земельною ділянкою, переданою відповідно до договору оренди № 00815 від 27.09.2012 року Хмельницькою міською радою на підставі рішення сесії міської ради від 27.06.2012 року №76 із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Так, згідно акта приймання-передачі Хмельницька міська рада передала в оренду ТОВ «Інтерпродсервіс» на підставі рішення сімнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 27.06.2012 року №76 земельну ділянку площею 8117 м2, в тому числі ділянки №1 - 5928 м2, №2 - 216 м2, №3 - 1973 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування складського приміщення, складу макулатури, складу солі, складу, вантажного коридору, приміщення неопалювального складу госптоварів, коптильного цеху №2, приміщення магазину № НОМЕР_1 , приміщення ремонтної майстерні, приміщення каналізаційно-насосної станції, приміщення лабораторно-побутового корпусу та частини адміністративного будинку.

Межі земельних ділянок, що перебувають в оренді ТОВ «Інтерпродсервіс» по АДРЕСА_1 , визначено кадастровими планами земельних ділянок, даними публічної кадастрової карти (а.с. 209, т.1, 181-184, т.2).

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" огорожі і ворота відносяться до малих архітектурних форм.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міська ради від 14.06.2018 № 468 «Про затвердження Порядку влаштування огорож земельних ділянок у м. Хмельницькому» огорожі земельних ділянок необхідно встановлювати по межі земельних ділянок, визначених документами на власність або користування. Встановлення огорожі між суміжними земельними ділянками окремих власників (землекористувачів), конструкція якої передбачає часткове втручання на суміжну земельну ділянку, можливе при умові нотаріально завіреної згоди власника/користувача суміжної ділянки.

Суд першої інстанції правильно встановив, що спірна частина залізобетонної огорожі, що прилягає до належного відповідачу приміщення, не знаходиться на орендованій ТОВ «Інтерпродсервіс» земельній ділянці і не визначає межі цієї ділянки.

Фактично ця частина залізобетонної огорожі знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, щодо якої рішенням сьомої сесії Хмельницької міської ради №92 від 14.07.2021 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в оренду для обслуговування нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 15 ЦК України особа має право на захист свого цивільного права чи свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 204 ЦК України презюмується правомірність договору купівлі-продажу від 07.12.2004 року між ЗАТ «Хмельницькриба» та ТОВ «Інтерпродсервіс», за яким до позивача перейшло право власності на інфраструктуру ЗАТ фірми «Хмельницькриба», а саме, залізобетонну огорожу, асфальтове покриття, внутрішню мережу водогону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і який не оспорювався у встановленому порядку та є чинним.

Разом з тим, умовами зазначеного договору не визначено характеристики відчужуваної залізобетонної огорожі (її місцезнаходження, довжина, кількість залізобетонних плит тощо). Відтак з умов цього договору неможливо встановити, чи є предметом договору в тому числі спірна частина залізобетонної огорожі, що прилягає до будівлі, належної відповідачу, і не огороджує земельну ділянку позивача.

Водночас апеляційний суд констатує, що спірна частина залізобетонної огорожі не обслуговується позивачем, зокрема, на ній відсутнє спіральне колюче-стрічкове загородження, яке встановлене позивачем на прилягаючих частинах залізобетонної огорожі, встановленої на межі земельної ділянки, орендованої позивачем (а.с. 209-210, т.1).

З врахуванням наведеного позивач не довів належність йому на праві власності спірної частини залізобетонної огорожі, а отже, недоведеним є порушення права позивача внаслідок прорізання отвору в огорожі та укладення спірного договору дарування відповідачами.

За таких обставин відсутні підстави для оцінки правомірності оспорюваного договору дарування огорожі, - у позові слід відмовити за недоведеністю факту порушення права позивача.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід змінити, виклавши мотивувальну частину з урахуванням мотивів, викладених в цій постанові.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпродсервіс» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину з урахуванням мотивів, викладених в цій постанові.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк