Справа № 713/2577/21
Провадження №2/713/46/22
РІШЕННЯ

іменем України

23.02.2022 м. Вижниця

Вижницьким районним судом Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., позивачки ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представників сторін адвокатів Стадника Ігоря Петровича, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Наталія Василівна, про визнання договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна недійсними,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., про визнання договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна недійсними.

У позові вказувала, що 13.03.2019 року між нею та відповідачкою був укладений договір дарування 15/31 часток житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., серія ННО №918250 та зареєстрований у реєстрі за №283.

Одночасно з укладенням вказаного договору дарування, 13.03.2019 року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0176 га, кадастровий номер :01:002:0433, серія ННО №918244, реєстраційний №285, що посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. 13.03.2019 року, яка знаходиться по АДРЕСА_2 .

Однак, укладаючи зазначені договори, вона насправді мала на меті укладення договору довічного утримання, оскільки в силу похилого віку (на той час їй було 67 років) та за станом здоров`я, яке стрімко погіршується через хронічні хвороби, є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує сторонньої допомоги.

Раніше з відповідачкою були неодноразові розмови про надання їй посильної допомоги по господарству та здійснення за нею догляду. На що відповідачка запропонувала їй укласти нотаріально посвідчений договір про те, що після її смерті належна їй частка будинку та земельна ділянка буде належати їй, оскільки без такого договору вона не погоджувалася допомагати. Вважала, що ця домовленість буде зазначена у договорах, і повністю довірилася відповідачці та нотаріусу ОСОБА_4 . На це погодилася і тому, що відповідачка проживає з нею по сусідству, вони були в добрих відносинах і вона на той час уже надавала їй певну допомогу. 13.03.2019 року у нотаріуса ОСОБА_4 підписала оскаржувані договори, не читаючи їх. При цьому нотаріус зміст цих договорів їй не роз`яснювала.

Невдовзі після укладення вказаних договорів їх стосунки з відповідачкою погіршилися, майже кожний день були сварки і образи з її боку. Про допомогу чи піклування про неї уже не йшлося і так продовжується до цього часу.

Вона не могла зрозуміти такої поведінки відповідачки і пішла на консультацію до юристів, де пояснили, що таке договір дарування та договір купівлі-продажу і які наслідки їх підписання. Їй пояснили, що вона сама себе позбавила своєї власності, у тому числі і свого єдиного житла у момент підписання договорів, без будь-яких зобов`язань зі сторони відповідачки. Почувши це, пішла за поясненнями до нотаріуса Штефюк Н.В., яка заявила, що посвідчила договори, які вони самі бажали укласти.

Іншого житла не має, на її ім`я відкриті всі особові рахунки для оплати комунальних послуг (електроенергія, газопостачання), які сама оплачувала і оплачує. Щороку на її ім`я призначається субсидія. Комунальні послуги на утримання спірного житлового будинку відповідачка ніколи не сплачувала, у будинку АДРЕСА_1 ніколи не була зареєстрована і не проживала.

Вважає, що укладені 13.03.2019 року між нею і відповідачкою договір дарування серії ННО №918250, реєстровий №283 та договір купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО №918244, реєстраційний №285, не відповідають її внутрішній волі щодо правової природи й змісту правочинів. Тобто, під час укладення оспорюваних договорів дарування і купівлі-продажу, мала місце помилка з її боку стосовно правової природи правочину. Вона не усвідомлювала умови правочинів і їх правові наслідки.

Укладаючи договір дарування житлового будинку і купівлі-продажу земельної ділянки вона помилялася стосовно обставин, які мають істотне значення, зокрема, щодо правової природи цих правочинів, прав та обов`язків сторін, оскільки вважала ці правочини договорами довічного утримання, відповідно до умов яких друга його сторона - відповідачка зобов`язувалася здійснювати постійний догляд та утримання, а право розпорядження нерухомим майном перейшло б до відповідачки лише після її смерті.

Фактичної передачі житлового будинку не відбулось, вона продовжує проживати в будинку та самостійно сплачує за комунальні послуги.

Зазначені договори дарування і купівлі-продажу порушують її права, оскільки вона є пенсіонеркою, людиною похилого віку, особою з інвалідністю ІІ групи, а укладаючи з відповідачкою договір, мала на меті відчуження на користь відповідачки будинку, який є її єдиним житлом і земельної ділянки, лише за умови довічного утримання, і якби не помилка в правовій природі правочинів та їх правових наслідках, вона б ці договори не укладала.

Посилаючись на ст.ст.11, 16, 202-203, 215, 216, 229, 655, 692, 717 ЦК України просила:

1. Визнати недійсним договір дарування 15/32 часток житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 , серія ННО №918250, посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. та зареєстрований у реєстрі за №283, укладений між нею і ОСОБА_2 .

2. Застосувати наслідки недійсності договору 15/32 часток житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 , серія ННО №918250, який посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. та зареєстрований у реєстрі за №283.

3. Поновити та визнати за нею право власності на 15/32 часток житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 .

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0176 га, кадастровий номер :01:002:0433, серія ННО №918244, реєстраційний №285, що посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. 13.03.2019 року.

5. Застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0176 га, кадастровий номер :01:002:0433, серія ННО №918244, реєстраційний №285, що посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. 13.03.2019 року.

6. Поновити та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0176 га, кадастровий номер :01:002:0433, яка знаходиться по АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити.

Підтримала відповідь на відзив на позов, у якій зазначила, що у відзиві на позов відповідачка зазначає неправду, оскільки незважаючи на те, що у договорі купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО №918244 від 13.03.2019 року було зазначено про здійснення між ними розрахунку, відповідачка не заплатила їй жодних коштів, а все тому, що у них була домовленість про її довічне утримання взамін на земельну ділянку та належні їй 15/32 часток житлового будинку. Якби не існувало між ними домовленості про довічне утримання, то вона б ніколи не подарувала абсолютно чужій людині єдине своє житло.

Зазначила, що спочатку відповідачка надавала допомогу на її утримання згідно домовленості, однак пізніше її відношення змінилося, ніякого утримання немає.

Договори купівлі-продажу земельної ділянки і дарування 15/32 часток житлового будинку у нотаріуса не читала, оскільки багато років через хворобу очей погано бачить, зміст цих договорів нотаріус їй не роз`яснювала.

Підтвердила, що іншу земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0432, розміром 0,0421 га вона дійсно продала відповідачці у той же день і отримала від неї грошові кошти.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Стадник І.П. підтримав позицію позивачки та просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 заявлений позов не визнала, підтримала відзив на позов, у якому зазначила, що 13.03.2019 року купила у ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 0,0176 га, кадастровий номер :01:00260433, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_2 . Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, її продаж здійснився за 9856,00 грн, а п.2.1 договору свідчить про те, що розрахунки між сторонами здійснені та відсутні. Тобто вона заплатила гроші за дану земельну ділянку, а також оплатила витрати, пов`язані з нотаріальним посвідченням договору.

Позивачкою заявлена вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу, однак не зазначено жодної підстави, передбаченої чч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України, за якої необхідно визнати його недійсним.

Звернула увагу, що того ж дня також купила у ОСОБА_1 ще одну земельну ділянку розміром 0,0421 га, кадастровий номер :01:00260432, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_2 . Однак, позивачка цей договір купівлі-продажу земельної ділянки не визнає недійсним.

13.03.2019 року прийняла у дар від ОСОБА_1 15/32 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , про що свідчить договір дарування. З позивачкою домовилися, що вона буде і надалі там проживати, а вона їй буде по можливості фінансово допомагати.

З початку пропонувала укласти договір довічного утримання, однак ОСОБА_1 хотіла по житловому будинку договір дарування. З часу оформлення у нотаріуса документів на 15/32 часток зазначеного житлового будинку на її ім`я, вона надавала фінансову допомогу позивачці. У березні 2019 року за її кошти був зроблений ремонт на кухні: поміняла піч, двері, купила лінолеум, кухонну мебель. Неодноразово ОСОБА_1 відвозила своїм транспортом до лікарні. В тому році ОСОБА_1 отримала опік ноги і цілий місяць була з нею, купляла ліки, готувала їжу. Кожного року завозили дрова. При проханні щодо фінансової допомоги, надавала гроші і фізично допомагала, ніколи ОСОБА_1 не відмовила у цьому.

Добре відносилася до ОСОБА_1 , а спір виник через те, що на прохання останньої не дала їй кошти на придбання алкогольних напоїв (зловживає спиртними напоями).

Перед укладенням спірних договорів пропонувала укласти договір довічного утримання, однак позивачка не захотіла. Також у її присутності на час укладення зазначених договорів приватний нотаріус Штефюк Н.В. роз`яснила умови правочинів та їх правові наслідки, про що позивачка розписалася у самих договорах.

Стверджувала, що вирішуючи питання про наявність чи відсутність помилки потрібно керуватися постановою Верховного Суду від 03.10.2018 року по справі №759/17065/14-ц, та подібними висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 27.04.2016 року по справі №6-372цс16 та від 13.02.2020 року по справі №756/6516/16-ц.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, необхідно враховувати висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 27.11.2018 року по справі №905/1227/17, а також зазначені вище висновки.

Оскільки оспорюваний договір дарування укладала особисто ОСОБА_1 , то вважає доведеним, що вона свідомо уклала оспорюваний договір дарування та розуміла наслідки його укладення. Подальше виникнення суперечностей та конфліктів щодо умов використання майна, яке було предметом договором дарування, не може бути підставою для визнання договору дарування недійсним. Також похилий вік та стан здоров`я ОСОБА_1 не свідчить, що вона неправильно сприйняла фактичні обставини оспорюваного правочину. За обставинами справи у той же період позивачка вчиняла інші правочини, які нотаріально посвідчувалися.

Отже, позивачка діяла без примусу, вільно, розуміла, що укладає саме договір дарування та безоплатно передає їй 15/32 часток житлового будинку.

Доказів недійсності договору дарування, внаслідок вчинення його під впливом помилки, позивачка суду не надала.

Просила відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник відповідачки адвокат Ткач В.В. підтримала позицію відповідачки та просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. у судове засідання не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила, пояснень щодо позову не надала.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року задоволено частково клопотання представника позивачки адвоката Стадника І.П., про витребування доказів.

Витребувано від приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 19, Чернівецька область належним чином засвідчені копії: матеріалів нотаріальної справи (провадження) щодо посвідчення договору дарування 15/32 частини житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 серія ННО №918250 та зареєстрований у реєстрі нотаріуса за №283 від 13.03.2019 року; матеріалів нотаріальної справи (провадження) щодо посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,0176га, кадастровий номер :01:002:0433, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , серія ННО № 918244 та зареєстрований у реєстрі нотаріуса за № 285 від 13.03.2019 року.

Витребувано від відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2 належним чином засвідчені копії: договору дарування 15/32 частини житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 серія ННО №918250 та зареєстрований у реєстрі нотаріуса за №283, посвідчений 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В.; договору купівлі-продажу земельної ділянки, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0176 га, кадастровий номер :01:002:0433, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , серія ННО №918244, зареєстрований у реєстрі нотаріуса за №285, посвідчений 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В.

28.12.2021 року ухвалу суду виконано відповідачкою ОСОБА_2

10.01.2022 року ухвалу суду виконано приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року задоволено заяву представника позивачки адвоката Стадника І.П., про забезпечення позову. Накладено заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: 15/32 частин житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 65,7 кв.м, житловою площею 43,00 кв.м, який на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій та жительці АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 3509416; земельної ділянки площею 0,0176 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0433, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 205. Копію ухвали для виконання направлено до Вижницького РВ ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ).

28.12.2021 року ухвала суду виконана Вижницьким РВ ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), про що 01.02.2022 року повідомлено суд.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.30 год. 23.02.2022 року.

За клопотанням представника позивачки адвоката Стадника І.П. суд допитав в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що позивачка є дружиною його діда. Вони не родичі, з позивачкою та відповідачкою сусіди. Зі слів його матері ОСОБА_6 йому відомо, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання. Йому невідомо, які на даний час відносини між позивачкою та відповідачкою, але раніше були добрими. Щодо надання відповідачкою допомоги йому нічого не відомо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що позивачка ОСОБА_1 є другою дружиною її батька, вони не родичі. Її син ОСОБА_5 має частку у житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 . Відомо, що ОСОБА_1 передала частину будинку відповідачці за договором довічного утримання. Була здивована, що позивачка передала свою частку відповідачці, а не її синові. Бачила, що раніше відповідачка допомагала позивачці, але в яких відносинах тепер, їй невідомо. Приблизно від минулого літа не бачила, щоб відповідачка приходила до позивачки. Під час спілкування ОСОБА_1 казала, що її обманули, оскільки хотіла укласти договір довічного утримання. Їй невідомо, чи платила відповідачка позивачці кошти за земельну ділянку.

За клопотанням представника відповідачки адвоката Ткач В.В. суд допитав в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що з сторонами не родичі. Раніше ОСОБА_2 жила у смт. Путила і він знає її сім`ю. Коли ОСОБА_2 переїхала у м. Вижниця, то приїздив до неї. При ньому до ОСОБА_2 приходила ОСОБА_1 і дуже гарно відзивалася про неї. Говорила, що ОСОБА_2 їй все допомагає, навіть називала її дочкою. Також знає, що ОСОБА_2 витратила багато коштів, які позичала зичила в нього, на ремонт будинку, у якому проживає ОСОБА_1 . Раніше, коли відповідачка давала позивачці кошти, то між ними були нормальні відносини. А коли ОСОБА_1 почала витрачати кошти на алкоголь, то ОСОБА_2 перестала їй їх давати. Вважає, що ОСОБА_1 добре бачила, бо підписувала розписки без окулярів. В розписці вказувала, що кошти бере для передачі будинку ОСОБА_2 . Разом з ОСОБА_2 позивачці купляли та привозили дрова.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що з сторонами не родичі. Їй відомо, що ОСОБА_2 купила у ОСОБА_1 земельну ділянку і будинок. Бачила, що ОСОБА_2 відносила кошти за землю. Також відомо, що між сторонами був укладений договір дарування. ОСОБА_2 купляла корм для свиней та курей ОСОБА_1 , постійно давала гроші, допомагала, ходила з нею в лікарню. Вважає, що причиною сварки між сторонами стало те, що ОСОБА_2 перестала давати гроші ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 казала, що прийде час і вона це все відчужить комусь іншому. У ОСОБА_1 є дочка, але вона ніколи не приїздила до неї. На час укладення договорів ОСОБА_1 ходила то в окулярах, то без.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_2 її рідна сестра. Їй відомо, що ОСОБА_2 купила у ОСОБА_1 земельну ділянку, а будинок був їй подарований. Також відомо, що ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 гроші за це. Раніше відносини між сторонами були нормальними, а зараз вони не спілкуються. Коли були укладені спірні договори, ОСОБА_2 привозила ОСОБА_1 дрова, купляла будівельні матеріали. Також ОСОБА_2 купляла ліки ОСОБА_1 , коли та отримала опік ноги. Між сторонами була домовленість, що ОСОБА_1 буде жити у спірному будинку скільки буде потрібно.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_1 , відповідачку ОСОБА_2 , представників сторін адвокатів Стадника І.П., Ткач В.В., свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідачки, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що позивачкою ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про визнання недійсними договору дарування серії ННО 918250, зареєстрованого за №283 та договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244, зареєстрованого за №285, посвідчених 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., з підстав вчинення даних правочинів під впливом помилки щодо їх правової природи.

На підтвердження позовних вимог позивачкою ОСОБА_1 та її представником адвокатом Стадником І.П. надано такі докази:

- копію договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244, посвідченого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., реєстраційний №285, згідно якого:

ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка надалі іменується «Продавець», з однієї сторони, та ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка надалі іменується «Покупець», з другої сторони, підтверджуючи обізнаність із загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, володіючи повним обсягом цивільної дієздатності та правоздатності, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням, котре відповідає їх внутрішній волі, маючи на меті реальне настання правових наслідків, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. (м. Вижниця Чернівецької області, вул. Українська, 19), котру як нотаріуса для посвідчення цього правочину обрали самостійно і до якої звернулися добровільно, уклали цей договір про таке:

1.1. За цим договором ОСОБА_1 передає у власність (продає), а ОСОБА_2 приймає (купує) земельну ділянку розміром 0,0176 га, кадастровий номер :01:002:0433, що розташована АДРЕСА_2 і сплачує за неї грошову суму у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

1.2. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

1.3. Ця земельна ділянка належить «Продавцю» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №362345, виданого Вижницькою міською радою Чернівецької області 09.12.2008 року на підставі рішення №70-14/08 від 25.06.2008 року 14 сесії 5 скликання виконкому Вижницької міської ради Чернівецької області, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №73.

1.4. Згідно висновку від 02.03.2019 року оцінювача ОСОБА_10 (Сертифікат №881/16 суб`єкта оціночної діяльності від 08.03.2017 року) експертна грошова оцінка земельної ділянки, що відчужується за цим договором складає 9856,00 грн.

1.5. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого відділом Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 05.03.2019 року за №НВ-019, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051, не зареєстровані.

2.1. За домовленістю сторін продаж земельної ділянки між ними вчиняється за 9856,00 грн. Підписання договору купівлі-продажу буде свідчити про те, що розрахунки між сторонами здійснені та про відсутність у «Продавця» відносно «Покупця» претензій майнового характеру, що стосувалися б питань оплати договору. Сторони свідчать, що розрахунок між ними відбувся з дотриманням вимов ст.1087 ЦК України та Постанови Правління НБУ №210 від 06.06.2013 року. Зазначена ціна за твердженням сторін відповідає їх волевиявленню, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає.

3.1. Цей договір про перехід права власності на земельну ділянку вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення.

3.2. Право власності на земельну ділянку, що продається за цим договором, підлягає державній реєстрації.

4.1. «Продавець» заявляє та гарантує, що предмет цього договору до його укладення нікому іншому не відчужений, в спорі та під заставою, в тому числі податковою, не перебуває, не є предметом спадкового договору та судового спору, правами третіх осіб не обтяжений, не внесений до статутного капіталу господарських товариств, будь які обмеження щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо, відсутні.

4.2. «Продавець» та «Покупець» після ознайомлення з проектом цього договору заявляє та гарантує один одному та іншим особам, що: за своїм змістом він повністю відповідає їх волевиявленню; вони однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не має характеру фіктивного та удаваного правочину; ціна продажу, зазначена в пункті 2.1 цього договору, відповідає їх дійсним намірам і попереднім домовленостям.

4.3. Відомості про відсутність обтяжень, заборони відчуження, перебування в іпотеці вищезазначеного нерухомого майна, підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформація про перебування відчужуваного за цим договором майна під податковою заставою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про податкові застави відсутня, що підтверджується Витягом із зазначеного реєстру.

4.4. «Продавець» заявляє, що їй відома ринкова вартість земельних ділянок на вторинному ринку на території міста Вижниця Чернівецької області. Договір цей не вичиняється під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, сума продажу земельної ділянки, зазначена в цьому договорі, є еквівалентом її вартості та результатом його домовленості з «Покупцем».

4.5. Заява «Продавши» ОСОБА_1 , про те, що вищезгадане нерухоме майно являється її особистою власністю, особу якої встановлено за паспортом, передається нотаріусу при посвідченні цього договору і знаходиться у його справах.

4.6. Заява «Покупця», ОСОБА_2 , про те, що грошові кошти, які витрачаються нею на придбання вищевказаного нерухомого майна, являються її особистою власністю, особу якої встановлено за її паспортом та передається нотаріусу при посвідченні цього договору і знаходиться у його справах.

5.1. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

5.2. У випадку, якщо будь-яка гарантія та/чи заява кожної із сторін, зазначена в пунктах 4.1-4.4 цього договору, не відповідатиме дійсності і потягне судовий спір з подальшим визнанням договору недійсним, відповідна сторона повинна відшкодувати іншій стороні у повному обсязі всі збитки, які вона буде мати, включаючи нотаріальне посвідчення цього договору купівлі-продажу.

6.1. За цим договором «Продавець» має права та обов`язки, визначені чинним законодавством, зокрема, зобов`язані передати за договором земельну ділянку у стані, рівному з існуючим на день її огляду з «Покупцем»; зобов`язані передати «Покупцеві» документи, що стосуються земельної ділянки, які підлягають переданню разом із земельною ділянкою, відповідно до договору у стані, що відповідає умовам договору; отримати грошову суму, передбачену договором, як договірну ціну за земельну ділянку.

6.2. За цим договором «Покупець» має права та обов`язки, визначені чинним законодавством, зокрема: вимагати розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на земельну ділянку; прийняти земельну ділянку в стані, що відповідає умовам цього договору.

7.1. Витрати, пов`язані з нотаріальним посвідченням цього договору, у тому числі вартість спеціальних нотаріальних бланків та інформаційних послуг єдиних та державних реєстрів сплачує «Покупець».

8.1. Зі змістом ст.ст.182, 215-220, 225, 228-236, 377, 668 ЦК України, ст.ст.60, 65 СК України, ст.ст.120, 125-126, 131-132 ЗК України, ст.172 ПК України сторони обізнані.

8.2. Цей договір складено у 2-х примірниках, один із яких залишається у справах приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. (м. Вижниця, вул. Українська, 19, Чернівецької області), а інший, викладений на бланку нотаріальних документів, видається «Покупцю».

Наявний запис, що «Договір нами прочитано, його зміст та правові наслідки нам зрозумілі та відповідає нашій волі».

На договорі наявні підписи його сторін та запис про його посвідчення 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В.;

- копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №159397280 від 13.03.2019 року, сформованого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., згідно якого: 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244, реєстраційний №285, виданого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0176 га, кадастровий номер :01:002:0433, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- копію Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, виготовленого 05.10.2021 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на замовлення ОСОБА_11 , згідно якого: 13.03.2019 року проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0176 га, кадастровий номер :01:002:0433, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- копію технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого ДКП «Вижницьке РБТІ» №6, згідно якого: власниками житлового будинку значилися ОСОБА_12 17/32, ОСОБА_1 15/32;

- копію будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , згідно якого: ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за вказаною адресою, відомості про реєстрацію ОСОБА_2 - відсутні;

- довідку КП «Вижницьке РБТІ» №62, видану 18.11.2021 року адвокату ОСОБА_11 , згідно якої: станом на 31.12.2012 року (останню дату виконання органами БТІ функцій державної реєстрації прав на об`єкти будівель), право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно 15/32 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 - значився зареєстрованим за ОСОБА_1 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13365529 від 27.01.2007 року, оформленого на підставі рішення Вижницького районного суду від 21.12.2005 року №2-101/2005 року;

- копію рішення Вижницького районного суду від 21.12.2005 року по цивільній справі №2-101/2005 року за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 , про встановлення прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , про визнання останнього таким, що має права на обов`язкову частку у спадковому майні.

Даним рішенням суду позов ОСОБА_12 задоволено.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_12 після смерті ОСОБА_13 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину в 1/4 частині, виданого Вижницької державною нотаріальною конторою від 18.12.2003 року, за реєстром №1822 на ім`я ОСОБА_14 .

Визнано за ОСОБА_12 17/32 частки права власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд, що розташоване АДРЕСА_2 вартістю 20796,30 грн. та 1/2 грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігається у Вижницькому відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» на особових рахунках № НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 належних померлому ОСОБА_14 .

Визнано за ОСОБА_1 15/32 частки права власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд, що розташоване АДРЕСА_2 вартістю 18349,70 грн. та 1/2 грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігається у Вижницькому відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» на особових рахунках № НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 належних померлому ОСОБА_14 .

В зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Рішення набрало законної сили;

- копію Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13365529, виданого 27.01.2007 року ДКП «Вижницьке РБТІ», згідно якого: 27.01.2007 року на підставі рішення Вижницького районного суду від 21.12.2005 року по справі №2/101/2005 р. зареєстровано право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 на 15/32 часток житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 ;

- копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №277992550, сформованої 04.10.2021 року, з якої вбачається, що 06.09.2012 року на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_5 , виданого 06.09.2012 року виконавчим комітетом Вижницької міської ради згідно рішення виконкому №104/1 від 05.09.2012 року проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_3 ;

- копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №195911654, сформованої 10.01.2020 року, з якої вбачається, що:

10.12.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВТА №215885, виданого 06.12.2012 року Вижницькою державною нотаріальною конторою, реєстровий №2770 проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 на 17/32 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 ;

27.01.2007 року на підставі рішення Вижницького районного суду від 21.12.2005 року по справі №2/101/2005 р. проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 на 15/32 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 ;

13.03.2019 року на підставі договору дарування серії ННО 918250, реєстраційний №283, виданого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на 15/32 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 ;

- копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (старий реєстр) №372 від 23.11.2021 року, згідно якого: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 належав на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 15/32 часток та ОСОБА_5 17/32 часток;

- довідку про склад сім`ї №1508, видану 12.10.2021 року виконавчим комітетом Вижницької міської ради, згідно якої: в АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 (наймач), власник будинку ОСОБА_2 за вказаною адресою не зареєстрована;

- акт обстеження матеріально-побутових умов життя ОСОБА_1 №02-16/356, виданий 12.10.2021 року виконавчим комітетом Вижницької міської ради, згідно якого: ОСОБА_1 , 1952 року народження пенсіонерка, проживає в АДРЕСА_1 , одна. Земельною ділянкою користується в розмірі 0,0597 га, підсобного господарства не має, умови проживання задовільні;

- копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого15.10.2002 року Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, згідно якого: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 значиться зареєстрованою в АДРЕСА_1 ;

- копію довідки серія 2-18 А3 №218867, згідно якої ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності довічно;

- копію посвідчення серії НОМЕР_7 , виданого 21.10.2004 року Чернівецьким управлінням ПФУ у Вижницькому районі, згідно якого ОСОБА_1 встановлено пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання;

- повідомлення про призначення субсидій від 02.04.2020 року та від 16.03.2021 року, згідно яких: ОСОБА_1 призначалася субсидія на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_4 ;

- копії повідомлень ТОВ «ЧОЕК» про оплату за електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_8 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період 2021 року та копії квитанцій від 16.07.2021 року та від 12.05.2021 року про їх часткову оплату ОСОБА_1 .

Судом досліджено витребувані за клопотанням представника позивачки докази:

- копію договору дарування серія ННО №918250, посвідченого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., реєстраційний №283, згідно якого:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - ОСОБА_15 ), РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , - з однієї сторони, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Обдаровувана), РНОКПП: НОМЕР_2 , що зареєстрована в АДРЕСА_3 , - з другої сторони, попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, з вимогами чинного законодавства щодо виникнення права власності, а також усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. (м. Вижниця, вул. Українська, 19, Чернівецької області) і до якої звернулися з власної ініціативи, уклали цей договір про таке:

1. За цим договором ОСОБА_1 безоплатно передає у власність (дарує) ОСОБА_2 належні їй на праві спільної часткової власності 15/32 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 . На земельній ділянці розташований житловий будинок дерево, зазначений в плані літерою «А», загальною площею 65,70 кв.м, в тому числі житловою площею 43,00 кв.м, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: літні кухні дерево літ. «Б», «В», сараї дерево літ. «Г», «И», навіс дошка літ. «Д», сарай дошка літ. «К», убиральня дошка літ. «З», огорожа штахетник №1-4.

2. Ці 15/32 частки житлового будинку належать « ОСОБА_15 » на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.12.2005 року (справа №2-101/2005 р.), зареєстрованого у ДКП «Вижницьке РБТІ» 25.01.2007 року в реєстровій книзі №2, стор.115, за реєстровим №116, внесений запис до електронного реєстру прав власності на нерухоме майно 27.01.2007 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 3509416.

3. Цей дар сторони оцінюють в сумі 130 759,00 грн.

4. Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості від 02.03.2019 року, проведеного оцінювачем ОСОБА_16 (Сертифікат №159/16 суб`єкта оціночної діяльності від 22.02.2016 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №5108 від 18.01.2007 року), ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 130 759,00 грн.

5. «Дарувальник» свідчить, що відчужувані 15/32 частки житлового будинку на момент укладання цього договору нікому іншому не продані, не подаровані, іншим способом не відчужені, під заставою, в тому числі податковою, забороною (арештом) не перебувають, судового спору щодо них, а також прав у третіх осіб в межах, так і за межами України немає, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не внесені, самовільних переобладнань не має.

Відомості про відсутність обтяжень, заборони відчуження, перебування в іпотеці вищезазначеного нерухомого майна, підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформація про перебування відчужуваного за цим договором майна під податковою заставою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про податкові застави відсутня, що підтверджується Витягом із зазначеного реєстру.

6. «Дарувальник» та «Обдаровувана», підтверджують, що цей договір відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається ними у відповідності зі справжньою їх волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, вони однаково розуміють значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчать, що договором визначені всі істотні умови, про що свідчать їх особисті підписи на договорі.

7. Сторони розуміють, що за своєю природою договір дарування є безоплатним, а тому «Дарувальник» не має права вимагати від «Обдаровуваної» вчинення на користь « ОСОБА_15 » будь-яких дій майнового або немайнового характеру.

8. «Дарувальник» стверджує, що їй не відомі будь-які особливості та недоліки 15/32 частки житлового будинку, які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна «Обдаровуваної» або інших осіб або призвести до пошкодження майна під час користування ним.

9. Право власності на відчужувані 15/32 частки житлового будинку виникає у «Обдаровуваної» з моменту його прийняття. «Обдаровувана» свідчить, що він дарунок приймає. Прийняттям дарунка вважатиметься одержання «Обдаровуваною» оригінального примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

10. «Дарувальник» стверджує, що права користування зазначеними за цим договором майном малолітні та неповнолітні діти не мають, на підтвердження цього факту нею пред`явлена довідка №472, видана виконкомом Вижницької міської ради Чернівецької області 12.03.2019 року та заява «Дарувальника».

11. Зміст ст.ст.215-220, 225, 334, 377, 717, 721, 722, 727, 728 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.ст.57, 59, 60, 63, 65 СК України, ст.12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст.174 ПК України сторонам роз`яснено.

12. Витрати, за складання та оформленням даного договору, оплачує «Обдаровувана».

13. Цей договір складено і підписано в двох примірниках, один з яких зберігається у справах приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. (м. Вижниця, вул. Українська, 19, Чернівецької області), а інший - видається «Обдаровуваній».

Наявний запис, що «Договір нами прочитано, його зміст та правові наслідки нам зрозумілі та відповідає нашій волі».

На договорі наявні підписи його сторін та запис про його посвідчення 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В.;

- копію договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244, зареєстрованого у реєстрі нотаріуса за №285, посвідченого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., який за формою та змістом відповідає договору купівлі-продажу, наданого позивачкою на підтвердження своїх позовних вимог;

- копії договору дарування серії ННО 918250, зареєстрованого за №283 та договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244, зареєстрованого за №285, посвідчених 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., з копіями документів, які надавалися нотаріусу для їх посвідчення позивачкою ОСОБА_1 і відповідачкою ОСОБА_2 .

На спростування позовних вимог та підтвердження заперечень проти позову відповідачкою ОСОБА_2 та її представником адвокатом Ткач В.В. надано такі докази:

- копію договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918251, зареєстрованого у реєстрі нотаріуса за №284, посвідченого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., за умовами якого ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,0421 га, кадастровий номер :01:002:0432, що розташована: Чернівецька область, м. Вижниця, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. За домовленістю сторін продаж земельної ділянки між ними вчиняється за 23576,00 грн. Інші умови такі ж, як у дослідженому судом договорі купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244, зареєстрованому за №285, посвідченому 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В.;

- копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №159395724 від 13.03.2019 року, сформованого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., згідно якого: 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918251, реєстраційний №284, виданого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0421 га, кадастровий номер :01:002:0432, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, м. Вижниця;

- копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_5 від 06.09.2012 року, виданого виконавчим комітетом Вижницької міської ради згідно рішення№104/1 від 05.09.2012 року, згідно якого ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_3 ;

- копію Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №35412355, виданого 06.09.2012 року ДКП «Вижницьке РБТІ», згідно якого: 06.09.2012 року на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_5 від 06.09.2012 року, виданого виконавчим комітетом Вижницької міської ради згідно рішення №104/1 від 05.09.2012 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_3 ;

- копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №285443, виданого 05.11.2010 року Відділом Держкомзему у Вижницькому районі Чернівецької області, згідно якого: ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0297 га, кадастровий номер :01:002:0502, цільове призначення 1.8 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №01 від 16.06.2019 року, наряд №01 на відпуск лісоматеріалів від 16.06.2019 року та товарно-транспортну накладну серії ЛГ №01 від 16.06.2019 року, згідно яких ОСОБА_2 придбала за ціною 4600,00 грн 6 куб.м дров хвойної породи для ОСОБА_1 ;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №02 від 24.06.2020 року, наряд №02 на відпуск лісоматеріалів від 24.06.2020 року та товарно-транспортну накладну серії ЛГ №02 від 24.06.2020 року, згідно яких ОСОБА_2 придбала за ціною 4600,00 грн 6 куб.м дров хвойної породи для ОСОБА_1 ;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №01 від 02.07.2021 року, наряд №01 на відпуск лісоматеріалів від 02.07.2021 року, товарно-транспортну накладну серії ЛГ №01 від 02.07.2021 року, згідно яких ОСОБА_2 придбала за ціною 4600,00 грн 6 куб.м дров хвойної породи для ОСОБА_1

- наряд на відпуск деревини №500691 від 05.04.2021 року, згідно якого на ім`я ОСОБА_7 видано 3 куб.м деревини дров`яної нп хвойної породи на суму 4600,00 грн з ПДВ.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна недійсними з підстав вчинення даних правочинів під впливом помилки щодо їх правової природи, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, згідно до ст.627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять його умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 655 ЦК України закріплено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

А у ст.717 ЦК України закріплено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (ч.1 ст.718 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч.1 ст.722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Статтею 744 ЦК України визначено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ст.745 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

В силу приписів статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, за змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

При вирішенні позову про визнання недійсними оспорюваних правочинів враховуються загальні приписи статтей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Частиною 1 статті 229 ЦК України (в редакції станом на 13.03.2019 року - час укладення правочинів) було передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними правочин може бути визнаний недійним лише з підстав, встановлених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно п.19 вказаної постанови, відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Аналіз статті 229 ЦК України дає підстави для висновку, що під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням.

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 229 ЦК України повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення.

Під природою правочину слід розуміти сутність правочину, яка дозволяє відмежувати його від інших правочинів. Причому природа правочину охоплюватиме собою його характеристику з позицій:

а) оплатності або безоплатності (наприклад, особа вважала, що укладає договір довічного утримання, а насправді уклала договір дарування);

б) правових наслідків його вчинення (наприклад, особа вважала, що укладає договір комісії, а насправді це був договір купівлі-продажу з відстроченням платежу).

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих сторонами та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів Судом установлено, що:

- договір купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244 укладений між сторонами у письмовій формі і нотаріально посвідчений 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., реєстровий №285;

- під час посвідчення даного договору приватним нотаріусом встановлено, що сторони правочину володіли повним обсягом цивільної дієздатності та правоздатності, повністю усвідомлювали значення своїх дій, їх волевиявлення було вільним та відповідало їх внутрішній волі і вони мали на меті реальне настання правових наслідків один для одного;

- своїми підписами на договорі купівлі-продажу земельної ділянки його сторони підтвердили, що: за своїм змістом він повністю відповідає їх волевиявленню; вони однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не має характеру фіктивного та удаваного правочину; ціна продажу відповідає їх дійсним намірам і попереднім домовленостям.

Тобто судом установлено, що при укладенні 13.03.2019 року договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244, було дотримано всі передбачені законом істотні умови даного виду договорів, котрі були обумовлені згодою сторін та прийняті ними, про що свідчать їх особисті підписи і даний правочин був спрямований на реальну передачу позивачкою ОСОБА_1 у власність відповідачки ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0433 за обумовлену ними плату в розмірі 9856,00 грн.

Підтвердженням того, що договір купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244 від 13.03.2019 року не є укладеним під впливом помилки, свідчить укладений того ж дня між сторонами договір купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918251, який позивачкою не оспорюється.

Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин дає підстави для обґрунтованого висновку, що позивачкою та її представником не виконано закріпленого у ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язку з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі ст.229 ЦК України вчинення позивачкою оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення, якими зокрема є природа правочину, права та обов`язків сторін, тощо.

Тому доводи позивачки та її представника про вчинення даного правочину під впливом помилки щодо його правової природи - ґрунтуються виключно на припущеннях.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставини, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ННО 918244 від 13.03.2019 року недійсним, - необґрунтовані та безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу земельної ділянки, поновлення та визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку позивачка та її представник обґрунтовують недійсністю оспорюваного договору купівлі-продажу, тобто вони є похідними вимогами від попередніх, а отже є необґрунтованими та безпідставними і також задоволенню не підлягають.

Крім того, з наданих сторонами та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів Судом установлено, що:

- договір дарування серії ННО 918250 укладений між сторонами у письмовій формі і нотаріально посвідчений 13.03.2019 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., реєстровий №283;

- у договорі зазначено, що його сторони підтверджують, що він відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається ними у відповідності зі справжньою їх волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, вони однаково розуміють значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчать, що договором визначені всі істотні умови, про що свідчать їх особисті підписи на договорі.

Тобто судом установлено, що при укладенні та нотаріальному посвідченні 13.03.2019 року договору дарування серії ННО 918250, формально було дотримано всі передбачені законом істотні умови даного виду договорів, котрі були обумовлені згодою сторін та прийняті ними, про що свідчать їх особисті підписи.

Разом з тим, з наданих сторонами та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів Судом установлено, що з часу укладення оспорюваного договору дарування:

- позивачка продовжує проживати у відчуженій на користь відповідачки частці житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та сплачує за спожиті комунальні послуги за вказаною адресою;

- відповідачка забезпечувала позивачку дровами, доглядом, коштами, ліками, тощо, до літа 2021 року, і припинила це робити у зв`язку з виникненням конфліктної ситуації між ними.

Аналіз викладених вимог закону в сукупності з встановленими судом обставинами дає підстави для обґрунтованого висновку, що оспорюваний правочин не був спрямований на реальну безоплатну передачу позивачкою ОСОБА_1 у власність відповідачки ОСОБА_2 15/32 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оскільки у протилежному випадку вона фактично позбавляла себе права власності на єдине житло.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 , яка на час укладення оспорюваного правочину була особою з інвалідністю ІІ групи, при даруванні своєї частки спірного житлового будинку, вартість якої ставить 130 759,00 грн і очевидно має для неї значну цінність, мала на меті вчинення договору довічного утримання, тобто відбулася помилка щодо природи правочину, яка має істотне значення для позивачки.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставини, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , про визнання договору дарування серії ННО 918250 від 13.03.2019 року недійсним, - обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про застосування наслідків недійсності договору дарування, поновлення та визнання за позивачкою права власності на житловий будинок, суд застосовує такі норми права.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року по справі №338/180/17, від 11.09.2018 року по справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 року по справі №569/17272/15-ц.

Законом України від 05.12.2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Тобто, позивачка помилково обрала спосіб судового захисту про поновлення та визнання за нею права власності на житловий будинок, які у практичному аспекті не зможуть забезпечити і гарантувати їй відновлення порушеного права, а отже не спроможні надати особі ефективний захист її прав.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 року по справах №906/516/19, №905/633/19, №922/2589/19, від 30.06.2020 року по справі №922/3130/19 та від 03.09.2020 року по справі №914/1201/19.

Тобто лише позовна вимога про визнання недійсним договору дарування є правомірним та ефективним способом захисту права, і саме такий спосіб захисту прав позивачки є дієвим та належним, а його застосування призведе до відновлення її порушеного права власності на житловий будинок.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору дарування, поновлення та визнання за позивачкою права власності на житловий будинок - безпідставні та необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Згідно копії довідки серія 2-18 А3 №218867 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності довічно, а тому відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору.

Тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,40 грн за задоволену позовну вимогу про визнання недійсним договору дарування.

На підставі викладеного, ст.ст.3, 15, 16, 203, 204, 215, 229, 626-629, 638, 655, 657, 717-719, 722, 744, 745 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування 15/32 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_2 , укладений 13.03.2019 року між ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , серія ННО №918250, реєстровий №253, посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_3 в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,40 грн (дев`ятсот вісім гривень 40 коп.).

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Наталія Василівна, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 19.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2022 року.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК