Справа № 447/3619/20 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/2300/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м.Львів

Справа № 447/3619/20

Провадження № 22ц/811/2300/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Миколаєві 2 червня 2021 року у складі судді Бачуна О.І., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи: Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від аліментів та призначення аліментів,-

встановив:

29 грудня 2020 року позивач звернувся з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі рішення суду від 5 квітня 2016 року з нього стягуються аліменти на сина в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що син сторін - ОСОБА_5 з часу розірвання шлюбу між сторонами постійно проживає з ним (позивачем), він займається вихованням та розвитком дитини. Син повністю перебуває на його утриманні. Зазначає, що відповідач бере участь у розвитку і вихованні дитини виключно шляхом побачень один раз на тиждень. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на сина ОСОБА_5 в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 2 червня 2021 року позов задоволено частково. Звільнено ОСОБА_4 від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відкликано виконавчий лист №447/411/16ц, виданий згідно з рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 5 квітня 2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_5 аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно. Звільнено позивача від сплати заборгованості за аліментами по виконанню вказаного виконавчого листа. Вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на ОСОБА_5 , щомісячно, в розмірі по 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 грудня 2020 року, з проведенням індексації відповідно до закону. Вирішено питання судових витрат. В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3 . Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та постановити в цій частині нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що дитина проживала з нею та перебувала на її утриманні. Вказує, що позивач не виконував рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 5 квітня 2016 року, не сплачував аліментів на дитину. Вона (відповідач) змушена була поїхати на роботу за кордон, для забезпечення гідних умов проживання сина. Стверджує, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки її прізвище є ОСОБА_8 , а не ОСОБА_9 .

27 вересня 2021 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частиною 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Встановлено, що 14 лютого 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року.

Сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки Новороздільськогої ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 Новороздільської міської ради Львівсько області №01-15/24 від 26 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 займається вихованням ОСОБА_4 , відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і класу. ОСОБА_7 навчанням сина цікавиться періодично, на батьківські збори з`явилася в неадекватному стані.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 5 квітня 2016 року ухвалено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_10 аліменти на ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 лютого 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 4 липня 2017 року ОСОБА_4 звільнено від сплати аліментів, що стягувались з нього згідно рішення суду, за період з травня 2016 року по 5 травня 2017 року.

Розпорядженням Миколаївської районної державної адміністрації №477 від 6 липня 2018 року, визначено місце проживання ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

З розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації №303 від 1 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 надано дозвіл брати участь у виховані сина, зустрічатися та спілкуватися з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 в першу та третю суботу місяця з 12 год. до 17 год., другу та четверту неділю з 10 год. до 15 год. за погодження з ОСОБА_4 .

З розрахунку заборгованості від 21 квітня 2021 року, складеного Миколаївським РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів на ОСОБА_5 станом на 22 квітня 2021 року становить 20 338,57 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на час розгляду справи судом першої інстанції проживав разом із ОСОБА_4 та повністю перебував на його утриманні.

Згідно акту Новороздільської міської ради від 11 травня 2021року вбачається, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з грудня 2020 року.

З довідки Тужанівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 10 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 є учнем 5 класу цієї школи та навчався у ній з 30 грудня 2016 року до 21 січня 2019 року. У період з 22 січня по 21 травня 2019 року навчався в Турківській ЗОШ І-ІІ ступенів №1. З 7 по 27 жовтня 2020 року перебував на санаторно-курортному лікуванні у дитячому санаторії « Джерело».

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на сина ОСОБА_5 та звільнення від оплати заборгованості по аліментах та стягнення аліментів на сина сторін з відповідача на користь позивача з урахуванням вимог статей 180 і 181 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка часто хворіє, потребує додаткових коштів на лікування, санаторне лікування; матеріальний стан відповідача, яка є працездатною особою. З визначеним судом розміром аліментів (2000 грн.) належить погодитися.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи на час розгляду справи судом. Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Колегія суддів вважає, що надані суду апеляційної інстанції докази про те, що станом на час апеляційного розгляду справи син сторін проживає з матір`ю, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ці обставини виникли після ухвалення оскаржуваного рішення та не існували на час його прийняття.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 2 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 15 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді