Справа № 562/3601/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2022 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Саган Л.В.

за участю секретаря судового засідання Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 жовтня 2006 року до 07 лютого 2012 року. Від спільного життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 (П`ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.Відповідач ухиляється від сплати аліментів, відмовляється виконувати рішення суду, внаслідок чого станом на 24 листопада 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 48822 (Сорок вісім тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 67 коп.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 48822 (Сорок вісім тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 67 коп. та судові витрати.

Представник позивача - адвокат Януль В.С. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному об`ємі, просить задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 (П`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 16 листопада 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року в справі № 562/2573/18 змінено спосіб стягуваних з відповідача ОСОБА_2 за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2011 рокуаліментів та стягнуто з останнього на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.Вказане судове рішення набрало законної сили 23 листопада 2018 року.

Згідно розрахунку заборгованості №37356 від 24 листопада 2021 року, здійсненого Дубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) по виконанню виконавчого листа № 562/2573/18, виданого 04.01.2019 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати аліментів станом на 24 листопада 2021 року становить 48822 (Сорок вісім тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 67 коп.

Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких доказів того, що відповідач не мав можливості сплачувати аліменти у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, а також, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суду не надано.

Таким чином, відповідач без поважних причин ухиляється від покладеного на нього статтею 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати неповнолітню дитину.

Враховуючи, що відповідач, як батько, зобов`язаний забезпечити достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток, однак, без поважних причин ухиляється від грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів та утворенні заборгованості по аліментах.

Підстав для звільнення відповідача від сплати неустойки за прострочення сплати аліментів судом не встановлено.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Саме така правова позиція 25 квітня 2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37 цс 18).

Суд приймає поданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, що проведений відповідно до вимог законодавства, оскільки відповідачем інший розрахунок наданий не був.

Разом з тим, враховуючи, що розмір неустойки (пені) не може перевищувати загальний розмір заборгованості за аліментами, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 48822 (Сорок вісім тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 67 коп.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача, понесених нею судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно положень ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, позивачем надано суду договір № 208ц від 08 лютого 2022 року про ведення цивільної справи в суді (надання правової допомоги та представництво), в якому зазначено, що гонорар адвоката становить 2000 (Дві тисячі) гривень, який сплачено в повному обсязі до підписання договору.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2000 (Дві тисячі) гривень витрат на правничу допомогу адвоката.

Враховуючи, що в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.180, 196 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 48822 (Сорок вісім тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 67 коп. та 2000 (Дві тисячі) гривень витрат на правничу допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

С у д д я