Дата документу 15.04.2022 Справа № 335/6471/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/6471/21 Головуючий у 1 інстанції: Шалагінова А.В.
№ 22-ц/807/315/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та пені за прострочення виплати,

ВСТАНОВИВ

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ СК «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та пені за прострочення виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 29.10.2018 приблизно о 10:50 год. на перехресті пр. Соборного та вул. Гагаріна у м. Запоріжжі відбулося ДТП за участі позивача, який керував автомобілем «Mitsubishi Outlander XL», д.н. НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Toyota Celaca 1.8», д.н. НОМЕР_2 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2019 у справі № 335/12889/18 провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2020, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 12.08.2020, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 закрито за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, тобто з нереабілітуючої підстави. При цьому, у постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що фактичні обставини справи, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ніким не оспорювались.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим у страхової компанії в силу Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, завдану ОСОБА_2 , в межах та в порядку, передбачених законодавством.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди розміром 92 380,00 грн., відшкодування вартості автотоварознавчого дослідження розміром 2 500,00 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 22.03.2019 по 10.06.2021 розміром 44 141,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розміром 92 380 грн. 00 коп., вартість автотоварознавчого дослідження спеціаліста розміром 2 500 грн. 00 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 19 червня 2020 р. по 19 червня 2021 р. розміром 11 374 грн. 13 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору розміром 1 056 грн. 63 коп. та витрати з надання правничої допомоги розміром 11 400 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПрАТ СК «Арсенал Страхування» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що рішення є законним і обгрунтованим, а апеляційна скарга є безпідставною, з цих підстав просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.10.2018 приблизно о 10:50 год. на перехресті пр. Соборного та вул. Гагаріна у м. Запоріжжі відбулося ДТП за участі позивача ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Mitsubishi Outlander XL», д.н. НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Toyota Celaca 1.8», д.н. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2019 у справі № 335/12889/18 скасовано постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2018, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 із застосуванням стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн., а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 29-33).

26.03.2019 у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у зв`язку із порушенням останнім п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася вищезазначена ДТП (а.с. 34).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2020 у справі № 335/4067/19, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 12.08.2020, у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП (а.с. 38-40).

Автомобіль марки «Mitsubishi Outlander XL», д.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 та зареєстрований за ним, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 15.05.2007 (а.с. 25).

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК8800255, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (а.с. 26-28).

Предметом спору є обставини щодо невиплати суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді особи. Правовою підставою заявлених позивачем вимог про відшкодування матеріальної шкоди є приписи статей 992, 1166 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме:

1.наявність шкоди,

2.протиправність поведінки особи, що завдала шкоду,

3.причинний зв`язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою,

4.вина особи, що завдала шкоду.

Як передбачено статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Враховуючи те, що позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинено майнову шкоду з вини водія ОСОБА_2 , дії якого, як встановлено судом, знаходились у причинному зв`язку із настанням ДТП, та цивільна відповідальність якого на суму 130 000 грн. була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що страховик зобов`язаний відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в сумі 92380,00 грн.

Статтею 992 ЦК України передбачено, якщо у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення пені у зв`язку із несвоєчасною виплатою страхового відшкодування, суд першої інстанції, враховуючи строк позовної давності, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення пені в межах одного року, тобто з 17.06.202 по 10.06.2021 в сумі 11374,13 грн.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, яким судом першої інстанції надана належна оцінка обгрунтовано викладена ним в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій, зроблених на підставі правильно застосованих до даних правовідносин норм матеріального права, із дотриманням при цьому норм процесуального права.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками суду щодо їх оцінки.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2022 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

С.В. Кухар