ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/527/22 Справа № 185/7134/21 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткого рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитом, визнання кредитного договору та договору іпотеки виконаними та припиненими, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитом, визнання кредитного договору та договору іпотеки виконаними та припиненими, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про захист прав споживачів, визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитом, визнання кредитного договору та договору іпотеки виконаними та припиненими, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року доповнено абзацом наступного змісту: «Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, повязані з проведенням судово-економічної бухгалтерської експертизи, в розмірі 19 344 грн.» В іншій частині заяву залишено без розгляду.

У січні 2022 року ОСОБА_1 також подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 35 000 грн.

Дослідивши матеріали справи, заявлені вимоги та розглянувши вищевказану заяву, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання доказів понесення витрат на правничу допомогу слід відмовити, а заяву про ухвалення додаткого рішення у даній цивільній справі залишити без розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 із заявою про ухвалення додаткого рішення звернувся до суду поза межами встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України процесуального строку, при цьому, посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 з 12 березня 2020 року по 31 липня 2020 року (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин, просить поновити пропущений процесуальний строк на подання даної заяви.

Водночас, матеріали справи свідчать, що постанова по суті справи судом апеляційної інстанції була ухвалена 04 листопада 2020 року, при цьому, представником заявника адвокатом Пилипчуком С.В. майже через рік після ухвалення рішення, а саме 27 вересня 2021 року вже було подано заяву про розподіл судових витрат, за результатом розгляду якої додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 35 000 грн залишено без розгляду з підстав пропуску строку, встановленого ст. 141 ЦПК України.

Так, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

Однак, колегія суддів посилання заявника щодо причин пропуску процесуального строку не приймає, оскільки з 22 травня 2020 року в усіх областях України, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», було запроваджено адаптивний карантин з послабленням протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови. При цьому, достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у встановлений законом строк заявник не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню такої заяви, зокрема, скориставшись послугами поштового зв`язку, та могли б бути підставою для його поновлення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені заявником причини пропуску строку не є поважними, тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання доказів понесення витрат на правничу допомогу, а заяву про ухвалення додаткого рішення у даній цивільній справі залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання доказів понесення витрат на правничу допомогу відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткого рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитом, визнання кредитного договору та договору іпотеки виконаними та припиненими, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова