Дата документу 23.02.2022 Справа № 323/402/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/402/21 Головуючий у 1-й інстанції: Мінаєв М.М.
Провадження №22-ц/807/149/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Дашковська А.В., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2021 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про стягнення в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області звернулось ПрАТ «Уніка» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 72809,28 грн.

Свої позовні вимоги ПрАТ «Уніка» обґрунтовує тим, що 03 квітня 2018 року на вул. Богдана Хмельницького в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода, яка полягала в тому, що ОСОБА_1 , рухаючись на велосипеді «Mylady Great», не переконавшись у безпечності свого маневру й тому, що вона не створить перешкоду для інших учасників дорожнього руху, почала перетинати проїзну частину у невстановленому місці. В цей же час своєю смугою руху рухався транспортний засіб «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка при виявленні перешкоди у виді ОСОБА_1 на велосипеді вжила екстреного гальмування, але зіткнення уникнути не змогла. Задівши велосипед, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 виїхав на край проїзної частини, де врізався у дерево, отримавши при цьому механічні ушкодження. Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Вказаний автомобіль був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування № 009083/4017/0000014 від 26 січня 2018 року, на підставі якого позивач виплатив ОСОБА_2 , як власнику автомобіля, страхове відшкодування в розмірі 72809,28 грн. (вартість відновлювального ремонту). Відтак, позивач в порядку регресу просить стягнути вказану суму з ОСОБА_1 як з особи, винуватої у ДТП.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2021 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про стягнення в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» в порядку регресу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 10000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2021 року в частині зменшення розміру відшкодування шкоди з 72 809, 28 грн до 10 000, 00 грн та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_2 у зазначеній ДТП не засновані на жодних доказах чи фактичних даних, є необґрунтованими. Розрахунок та виплату страхового відшкодування проведено позивачем у відповідності до умов Договору страхування та вимог Закону N85/96- ВР. Рішення суду першої інстанції, в частині застосування приписів ч. 4 ст. 1193 ЦК України (зменшення розміру шкоди) вказаним вимогам не відповідає. У мотивувальній частині ухваленого рішення не наведено даних про встановлені обставини, що служать підставами для зменшення розміру збитку, який має бути відшкодований позивачу, не наведено жодних пояснень, розрахунків та обґрунтувань з приводу того, чому суд вважає, що слід зменшити розмір відшкодування збитку, при чому, зменшивши його суттєво, а саме на 86 %, тобто більш ніж у половину від суми заявлених вимог.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу зашилити без задоволення, а рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2021 року залишити без змін. Вважає, що суд дійшов правильного виснвку, що належний ОСОБА_2 автомобіль Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав шкоди як внаслідок її дій, через порушення п. 10.1 ПДР ( перетин дороги у невстановленому місці, не пепреконавшись у безпеці свого маневру), так і внаслідок дій самого водія ОСОБА_2 , яка у цій конкретній дорожній обстановці діяла без урахування вимог п. 1.7, п. 12.3 ПДР.

Учасники справи ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення судової повістки, до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія ухвалила розглядати справу в даному судовому засіданні за відсутності ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 , які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що належний ОСОБА_2 автомобіль «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав шкоди як внаслідок дій відповідача ОСОБА_1 , яка в порушення п. 10. 1 ПДР перетинала дорогу у невстановленому місці, не переконавшись у безпеці свого маневру, так і внаслідок дій самої ОСОБА_2 , яка у цій конкретній дорожній обстановці діяла без урахування вимог п. 1.7, п. 12.3 ПДР, тому суд у відповідності до положень статті 1193 ЦК України при визначені розміру шкоди, врахував й вину потерпілої ОСОБА_2 .. При цьому суд першої інстанції також врахував, що відповідач ОСОБА_1 є особою похилого віку, єдиним джерелом її існування є пенсія у незначному розмірі, вона страждає на обумовлені віком (74 роки) хвороби та потребує пов`язаних з цим матеріальних витрат, а тому стягнення з неї в повному розмірі заявленої позивачем шкоди буде становити для неї надмірний тягар, несумісний з гідним людським існуванням. Оцінюючи в сукупності встановлені обставини, беручи до уваги наявність вини обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, недоведеність обґрунтованості частини витрат на ремонт пошкодженого автомобіля, скрутне матеріальне становище відповідача, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для зменшення розміру шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, до 10000,00 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись, виходячи з наступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року, яка набрало законної 08 травня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні пунктів 6.7, 10.1 Правил дорожнього руху.

Зі змісту постанови суду вбачається, що 03 квітня 2018 року о 17 годині 46 хвлини, в смт. Комишуваха, на проїзній частині вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 , керуючи велосипедом «Mylady Great», перед зміною напрямку руху праворуч, не переконавшись, що буде безпечно та не створить перешкоди, або небезпеки іншим учасникам руху, почала перетинати проїзну частину через зустрічну смугу та допустила зіткненні з автомобілем «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка при виявленні перешкоди у виді ОСОБА_1 на велосипеді вжила екстреного гальмування, але зіткнення уникнути не змогла. Задівши велосипед, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 виїхав на край проїзної частини, де врізався у дерево, отримавши механічні пошкодження. У абзаці 3 установчої частини постанови зазначено, що у судовому засіданні відповідач свою вину визнала, викладених у протоколі фактів не заперечувала, пояснила, що в момент початку маневру вважала відстань до автомобіля достатньою для того, щоб встигнути безпечно перетнути проїзну частину(а.с.19-20).

26 січня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування на транспортні № 009083/4017/0000014, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 ( а.с. 9).

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 Договору страхування страховим випадком є факт понесення збитків страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або втрати транспортно засобу та (або) додаткового обладнання внаслідок, зокрема, дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 9.3 Договору страхування розмір страхового відшкодування визначається, виходячи з фактичного розміру збитків, завданих транспортному засобу в результаті страхового випадку, та розрахованого відповідно до умов цього Договору. Розмір страхового відшкодування не може перевищувати розмір прямого збитку, понесеного страхувальником, та розміру страхової суми, зазначеної в Договорі.

Відповідно до п. 9.4 Договору страхування, у разі виплати страхувальнику страхового відшкодування страховик набуває права регресу до винуватців страхового випадку.

За змістом п. 10.14 Договору страхування, відшкодування вартості відновлювального ремонту при настанні страхового випадку за ризиком «дорожньо-транспортна пригода» здійснюється на базі авторизованого СТО на вибір страховика - при розрахунку розміру страхового відшкодування в кошторис збитків включається вартість запасних частин, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, які відносяться до даного страхового випадку та визначаються на базі протоколу огляду транспортного засобу, складеного представником страховика та підписаного зацікавленими особами. Страхове відшкодування може бути здійснене на підставі калькуляції СТО, в разі погодження страховиком, тільки шляхом перерахування на рахунок цього СТО.

Ремонтна калькуляція СТО узгоджується (підписується представником страхувальника і аварійним комісаром страховика) до початку ремонтно-відновлювальних робіт (п. 10.16 Договору страхування).

Страховик в будь-якому разі не відшкодовує вартість складових частин транспортного засобу, їх ремонту або заміни, які не були пошкоджені в результаті страхового випадку, але на заміні (ремонті) яких наполягає СТО (п. 10.17 Договору страхування) (а.с.9-10).

У зв`язку з настанням страхового випадку страхувальник транспортного засобу «Nissan Juke», ОСОБА_2 , 05 квітня 2018 року звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування у якій зазначає, що бажає отримати страхове відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок СТОО ТОВ « Бриллиант Авто» (а.с.23)

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля складає 72 809, 28 гривень, що підтверджується актом № 0025560 огляду транспортного засобу (дефектна відомість), який було складено на підставі зовнішнього огляду автомобіля «Nissan Juke» 05 квітня 2018 року та підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ,ремонтною калькуляцією № 00255960 від 20 квітня 2018 року (зведені дані по розрахунку), рахунком № СБА-К-01253 від 10 квітня 2018 року, наданого ТОВ «Бриллиант- Авто».

За змістом вказаног Акту № 00255960 від 05 квітня 2018 року, на автомобілі «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виявлено, що потребують заміни такі деталі: бампер передній, бампер передній нижній, демпфер бампера переднього, підсилювач бампера переднього, комплект кріплень бампера переднього, гратка радіатора центральна, гратка радіатора права, фара передня ліва в зборі, фара передня права в зборі, показник повороту правий передній в зборі, підкрилок правий передній, планка арки крила передня ліва, планка арки крила передня права, поперечна балка передня нижня, вітровий обтічник передній правий, бачок склоомивача, охолоджуюча рідина кондиціонера. Крім того, ремонту підлягали кріплення праве радіатора та кронштейн правий радіатора, а також фарбуванню підлягав лонжерон передній правий.(а.с.24-25).

Віповідно до ремонтної калькуляції загальна вартість робіт складає 5 166,77 гривень, загальна сума додаткових витрат складає 114, 83 гривні, загальна сума фарбування становить 3 689, 641 гривень, загальна сума запчастин складає 58 444,79 гривень, вартість ремонту 80 899,20 гривень, загальна сума після вирахування становить 72 809, 28 гривень. (а.с.26-31).

20 квітня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» видано наказ № 00255960, про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування, згіно розрахунку суми збитку в розмірі 72 809,28 гривень, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Бриллиант- Авто» з зобов`язанням вжиття юридичним управлінням заходів щодо стягнення суми відшкодування у поряку регресу з ОСОБА_1 (а.с.33).

Відповідно до платіжного доручення № 018922 від 25 квітня 2018 року вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виплатила ТОВ «Бриллиант- Авто» страхове відшкодування в розмірі 72 809, 28 гривень (а.с.34).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України "Про страхування").

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В силу ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом. Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Отже, за нормами статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

На а.с.11-18 наявні умови страхування до договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО».

Предметом позову є вимога, заявлена позивачем, яку він визначає, в порядку регресу, про відшкодування завданої майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 72 809,28 грн до винної особи в ДТП.

Як було зазначено вище Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року, яка набрало законної 08 травня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні пунктів 6.7, 10.1 Правил дорожнього руху (а.с.19-20)

Зі змісту постанови суду вбачається, що 03 квітня 2018 року о 17 годині 46 хвлини, в смт. Комишуваха, по Проїзддній частині вул.. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 , керуючи велосипедом «Mylady Great», перед зміною напрямку руху праворуч, не переконавшись, що буде безпечно та не створить перешкоди, або небезпеки іншим учасникам руху, почала перетинати проїзну частину через зустрічну смугу та допустила зіткненні з автомобілем «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка при виявленні перешкоди у виді ОСОБА_1 на вівелосипеді вжила екстреного гальмування, але зіткнення уникнути не змогла. Задівши велосипед, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 виїхав на край проїзної частини, де врізався у дерево, отримавши механічні пошкодження.

У зв`язку з настанням страхового випадку страхувальник транспортного засобу «Nissan Juke», ОСОБА_2 , 05 квітня 2018 року звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до якого, у разі визнання події страховим випадком, страхове вікшодування здійснюється шляхом прерахування коштів на реквізити юридичної особи ТОВ «Брилииант- Авто» (а.с.23).

З матеріалів справи вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля складає 72 809, 28 гривень, що підтверджується актом № 0025560 огляду транспортного засобу (дефектна відомість), який було складено на підставі зовнішнього огляду автомобіля «Nissan Juke» 05 квітня 2018 року та підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ,ремонтною калькуляцією № 00255960 від 20 квітня 2018 року (зведені дані по розрахунку), рахунком № СБА-К-01253 від 10 квітня 2018 року, наданого ТОВ «Брилииант- Авто».

За змістом вказаног Акту № 00255960 від 05 квітня 2018 року, на автомобілі «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виявлено, що потребують заміни такі деталі: бампер передній, бампер передній нижній, демпфер бампера переднього, підсилювач бампера переднього, комплект кріплень бампера переднього, гратка радіатора центральна, гратка радіатора права, фара передня ліва в зборі, фара передня права в зборі, показник повороту правий передній в зборі, підкрилок правий передній, планка арки крила передня ліва, планка арки крила передня права, поперечна балка передня нижня, вітровий обтічник передній правий, бачок склоомивача, охолоджуюча рідина кондиціонера. Крім того, ремонту підлягали кріплення праве радіатора та кронштейн правий радіатора, а також фарбуванню підлягав лонжерон передній правий.(а.с.24-25)

Віповідно до ремонтної калькуляції загальна вартість робіт складає 5 166,77 гривень, загальна сума додаткових витрат складає 114, 83 гривні, загальна сума фарбування становить 3 689, 641 гривень, загальна сума запчастин складає 58 444,79 гривень, вартість ремонту 80 899,20 гривень, загальна сума після вирахування становить 72 809, 28 гривень. (а.с.26-31).

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

20 квітня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» видано наказ № 00255960, про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування, згіно розрахунку суми збитку в розмірі 72 809,28 гривень, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Брилииант- Авто» з зобов`язанням вжиття юридичним управлінням заходів щодо стягнення суми відшкодування у поряку регресу з ОСОБА_1 (а.с.33).

Позивач, як страховик, виплатив потерпілій особі в якості страхового відшкодування 72 809,28 гривень, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Брилииант- Авто», що підтверджується платіжним дорученням № 018922 від 25 квітня 2018 року ( а.с. 34), після чого звернувся до відповідача як винної у ДТП особи з відповідними листами про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної вартості відновлювального ремонту автомобіля, зазначеної у кошторисі та рахунку ТОВ «Бриллиант-Авто» № СБА-К-01253 від 10 квітня 2018 року, на підставі яких страховиком здійснено виплату страхового відшкодування, не надано та не наведено об`єктивного обґрунтування, у чому полягає невідповідність наданим позивачем документам обставинам ДТП і пошкодженням, отриманим автомобілем.

Жодного контррозрахунку відносно доказів наданих позивачем суду не представлено.

Таким чином, розрахунок та виплату страхового відшкодування проведено позивачем у відповідності до умов договору страхування та вимог Закону України « Про страхування», а висновки суду першої інстанції про недоведеність обгрунтованості частини витрат на ремонт пошкодженого автомобіля «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 не засновані на нележних доказах чи фактичних даних, є необгрунтованими та відповідають доказам, наявними у справі.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд пршої інстанції самостійно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 вини у скоєні ДТП.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ) у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд пршої інстанцій не виклав в судовому рішенняі в достатній мірі мотиви, на яких він базується, адже право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України"; "Суомінен проти Фінляндії")

.

Всуперечь цьому, не посилаючись на жодні докази та факти, суд першої інстанції зробив висновок про наявність в діях ОСОБА_2 порушень п. 1.7, п. 12.3 Правил Дорожнього руху, враховуючи, що матеріали справи на містять доказів притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповіальності, посилань на порушення нею будь-яких вимог Правил дорожнього руху, висновків експертів, щодо причетності ОСОБА_2 до означеного ДТП.

Таким чином, колегія суддів погожується з доводами апеляційної скарги, що висновки щодо наявності вини ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді засновані на припущеннях суду, є нобгрунтованими та не відповідають доказам, наявними в матеріалах справи.

Також, колегія суддів, піддає сумніву рішення суду першої інстанції в частині твердження щодо обов`язкової участі відповідача, в якості заінтересованої особи, при огляді автомобіля (дефектна відомість), порушення позивачем п. 10.16 Договору страхування в частині погодження ремонтної калькуляції, підтвердження повноважень та авторизації в якості станції технічного обслуговування ТОВ «Бриллиант- Авто», в розумінні п.2.2 Договору страхування, оскільки ні пунктом 10.14 Договору. ні Законом україни «Про страхування, ні будь-який інший нормативно правовий акт не містить вимоги про обов`язковість виклику особи винної в ДТП для участі в огляді транспортного засобу, який було пошкоджено у цій ДТП, та відповідно вказівок на те, що проведення такого огляду без участі такої особи може поставити під сумнів його результати.

Пункт 10.14 договору містить вказівку на те, що розрахунок страхового відшкодування проводиться на базі протоколу огляду транспортого засобу, складеного представником страховика та підписаного зацікавленими особами, проте коло таких осіб не фіксується. Оскільки договір страхування укладно між позивачем ( Страховиком) та ОСОБА_2 (Страхувальником), то такими зацікавленими особами є позивач, в особі його уповноваженого представника, як особа, яка проводить розрахунок та виплату страховогго відшкодування, та страхувльник ОСОБА_2 .

Відповідач не була та не є стороною договору страхування, вона не набуває будь-яких прав чи обов`язків за цим договором страхування, а є лише стороною у деліктному взаємовідношенні за нормами ЦК України, тому у розумінні пункту 10.14 Договору вона не є зацікавленою особою, а значить наявність її підпису на протоколі огляду транспортного засобу не є обов`язковим атрибутом його чинності.

Висновки суду першої інстанції про ненадання позивачем, в порушення п. 10.1 Договору страхування страхового акту, та в порушення п. 2.2 договору страхування доказів того, що ремонтно-відновлювальні роботи визначались та проводились авторизваним СТО не відповідають фактичним обставинам справи.

Так в матеріалах справи міститься копія страхового акту № 00255960 від 20 квітня 2018 року, копія заяви ОСОБА_2 про подію, що має ознаки страхового випадку № 00255960 від 05 квітня 2018 року, у якій , у відповідності до умов договору страхування вона зазначає, що бажає отримати страхове відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок СТО ТОВ « Бриллиант Авто», копію рахунку ТОВ « Бриллиант Авто» № СБА К 01253 від 10 квітня 2018 року та копію наряд-замовлення ТОВ «Бриллиант Авто» № Ба-К-01253 від 10 квітня 2018 року, які містять повні реквізити зазначеного підприємства, його ЕДПОУ, ІПН та посилання на наявні свідоцтва, копія акту надання послуг ТОВ « Бриллианкт Авто» № Б-К-01253 від 31 травня 2018 року, який підтверджує факт виконання відновлювальних робіт на загальну суму 72809.28 грн і також містять повні реквізити зазначеного підприємства, його ЕДРПОУ, ІПН та посилання на наявні свідоцтва (а.с. 23, а.с. 32, а.с. 35).

Водночас, в супереч положенням ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним доказам або мотиву відхилення їх, в судовому рішенні про них нічого не йдеться.

Зважаючи на вищенаведене, слід дійти висновку, що майнова шкода спричинена саме з вини відповідача, тому позовні вимоги позивача мають бути задоволені.

При цьому, приймаються до уваги і доводи апелянта, щодо застосування приписів ст. 1193 ЦК України до відповідача ОСОБА_1 .

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7 Постанови № 4 від 1 березня 2013 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», правила частини четвертої статті 1193 ЦК України про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Стаття 1193 ЦК України є загальною нормою, якою встановлюються підстави звільнення від відповідальності за завдання позадоговірної шкоди та підстави зменшення відповідальності порівняно із загальним розміром відшкодування шкоди в повному обсязі.

Водночас, застосовуючи положення 4 ст. 1193 ЦК України, суд взяв до уваги лише надані відповідачем документи на підтвердження стану здоров`я та фіскальні чеки.

Жодних обставин та фактів, які б свідчили про наявність виняткових обставин в рішенні суду не наведено.

Відповідачем не надано жодного доказу щодо її скрутного матеріального становища, відсутні докази, які б могли свідчить про наявність винятковості у обставинах життя відповідача, що перешкоджало б відшкодуванню шкоди в повному розмірі або поставить у тяжке матеріальне становище. Той факт, що відповідачу 74 роки, що вона є пенсіонером за віком та оримує пенсію у встановлеому законом розмірі, не є винятковою обставиною.

Окрім того, безумовною умовою застосування приписів частини четвертої статті 1193 ЦК України є не лише наявність винятковості обставин спрви, але й те, що відшкодування шкоди у повному розмірі або неможливе, або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Жодних посилань, інформації та доказів на підтвердження того, що задоволення позову у повному обсязі неможливе, або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище, ні у рішенні суду, його обгрунтованні, ні у інших матеріалах справи, не містяться, не має будь-яких доказів щодо матеріального становища відповідача та неможливості відшкодування ним спричиненої шкоди у повному обсязі, або того, що таке відшкодування поставить його у тяжке матеріальне становище.

Частиною першою, шостої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на вищенаведене, колегією суддів не вбачається підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з порушенняям норми матеріального та процесуального права, що призвело до невірних висновків у справі та прийняття незаконного та необґрунтованого рішення в частині зменшення розміру шкоди,яка підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374,376, 381, 382, 390 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2021 року у цій справі скасувати. Прийняти нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» майнову шкоду у розмірі 72 809, 28 гривень (сімдесят дві тисячі вісімсот дев`яь гривень 28 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти деів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 12 квітня 2022 року.

Головуючий, суддяСуддяСуддя
Подліянова Г.С.Дашковська А.В.Маловічко С.В.