(2/199/53/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2019 року належить кожному на праві власності по 1/2 частині домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м. Домоволодіння складається із: житлового будинку літ. «А-1», прибудови літ. «а-1», погребу літ. «а-1», ганку літ. «а», над літ. «а» козирок, літньої кухні літ. «Б», «б», над літ. «б» козирок, гаражу літ. «В», під гаражем «В» оглядова яма, вбиральні літ. «Е».

Право власності зареєстроване 12.03.2019 року державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., номер запису про право власності: 30647420 та 30647507, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, згідно з витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2019 року, індексний номер: 159161934 та 159162702.

Домоволодіння розташоване на земельних ділянках: площею 0,034 га (кадастровий номер :01:395:0013) та площею 0,0473 га (кадастровий номер :01:395:0014), які надані для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд.

Вказані земельні ділянки також належать позивачам на праві власності по 1/2 частині кожному, на підставі договорів купівлі-продажу від 12.03.2019 року, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. та зареєстровані в реєстрі за номерами 326 та 327.

Право власності зареєстроване 12.03.2019 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., номер запису про право власності: 30647936 та 30648018, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, згідно з витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2019 року, індексний номер: 159166312 та 159167017.

Право власності зареєстроване 12.03.2019 року державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., номер запису про право власності: 30648371 та 30648428, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, згідно з витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2019 року, індексний номер: 159170247 та 159170828.

Опис меж земельної ділянки площею 0,034 га (кадастровий номер :01:395:0013):

від А до Б пров. Динника;

від Б до В пров. Динника, 4;

від В до Г пров. Кожем`яки, 10-А (кадастровий № :01:395:0011);

від Г до Д пров. Кожем`яки, 10,

від Д до Е пров. Кожем`яки, 12;

від Е до Є вул. Кожем`яки, 56,

від Є до Ж вул. Кожем`яки, 58 (кадастровий №:01:395:0009);

від Ж до А пров. Кожем`яки, 12-А (кадастровий №:01:395:0012).

Опис меж земельної ділянки площею 0,0473 га (кадастровий №:01:395:0014):

від А до Б пров. Кожем`яки, 10;

від Б до В пров. Кожем`яки;

від В до Г вул. Кожем`яки, 56;

від Г до А пров. Кожем`яки, 12.

По сусідству з позивачами у житловому будинку АДРЕСА_2 , проживають відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким вказане домоволодіння належить на праві спільної часткової власності:

- ОСОБА_6 належить 3/4 частки житлового будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2019 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №540;

- ОСОБА_7 належить 1/4 частка житлового будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2019 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №538.

Відповідачі безпідставно зайняли належну позивачам земельну ділянку площею 0,034 га, кадастровий номер :01:395:0013, самочинно встановили огорожу - металевий паркан №№10,11, технічні споруди №14-15, бетонну огорожу 8,9, автоматичні ворота №5, побудували прибудову літ. «а3», сараї літ. «El» та «Ж1», літній душ літ «М1» та «ЛІ», погріб з шийкою літ. «З1», альтанку літ. «И1».

Дії відповідачів створюють позивачам перешкоди в користуванні власністю, які полягають у неможливості в`їзду та виїзду особистого автомобілю у двір та гараж, потрапляння до будинку тільки через задній вхід (хвіртку), позивачі не мають можливості заїхати на територію домоволодіння автомобілем, не мають доступу до споруд, які належать їм на праві приватної власності, зокрема до гаража літ. «В».

Вказані обставини відповідачами не заперечуються, що підтверджується позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , третя особа Приватний нотаріус Хоміч О.М., про визнання договору купівлі-продажу недійсним, у зв`язку з тим, що на належній позивачам земельній ділянці знаходяться їх "будівельні матеріали у вигляді споруд, а саме, частина будинку (літ.а3), сарай (E1,Ж1), металевий паркан (№10,11), технічні споруди (№14-15), бетонна огорожа (№8,9), літній душ (літ.М1,Л1), погріб з шийкою (літ.З1, альтанка (лит.И1), автоматичні ворота (№5), які були побудовані ОСОБА_6 . Вказаний позов розглядається судом в іншому провадженні.

Позивачі неодноразово звертались до відповідачів із вимогою звільнити належну їм земельну ділянку, однак, незважаючи на вимоги позивачів, відповідачі не здійснили демонтаж самовільно побудованих споруд та огорожі.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили суд зобов`язати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою площею 0,034 га (кадастровий номер :01:395:0013), розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно встановленої огорожі - металевого паркану №№10,11, технічних споруд №14-15, бетонної огорожі 8,9, автоматичних воріт №5, прибудови літ. «аЗ», сараїв літ. «El» та «Ж1», літнього душу літ. «МІ» та «ЛІ», погребу з шийкою літ. «31», альтанки літ. «И1».

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надала до суду відзив на позов, у якому зазначили, що посилання позивачів на те, що відповідачі по справі безпідставно зайняли земельну ділянку площею 0,034 га не відповідає дійсності, оскільки 17.08.2011 року між ОСОБА_6 та власником ОСОБА_8 був укладений договір про те, що ОСОБА_8 (колишній власник спірної земельної ділянки) після оформлення необхідних документів про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_9 та отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язується укласти зі ОСОБА_6 договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,034 га.

Крім цього, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була спільна згода з минулим господарем - ОСОБА_8 , на встановлення огорожі - металевого паркану, технічних споруд, бетонної огорожі, автоматичних воріт, та інших споруд на спірній земельній ділянці. Втім, автоматичні ворота та частина цегельного забору взагалі знаходиться на земельній ділянці, яка відноситься до території земель Дніпровської міської ради.

18.04.2019 року між позивачами та ОСОБА_7 укладений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , разом із частиною будинку, який знаходиться у праві власності позивача та отримали від ОСОБА_7 2000 доларів США. Тобто, відповідачі намагались повторно відчужити майно, яке їм не належить. Проте ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вчасно свої зобов`язання не виконали, зірвали укладання угоди купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки та не повернули завдаток, який визначено попереднім договором купівлі-продажу.

Відповідачі зазначили, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,034 га, знаходиться частина будинку, який належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується технічним паспортом, у зв`язку з чим ОСОБА_8 здійснила відчуження майна третім особам, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,0340 га за адресою: АДРЕСА_1 , яке їй не належало.

Посилаючись на вказані обставини, відповідачі просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала та надала додаткові пояснення, не заперечувала, що автоматичні ворота №5 встановлені на земельній ділянці, що належить територіальній громада міста, альтанка літ. «И1» збудована та знаходиться земельній ділянці відповідачів, тому позовні вимоги у частині знесення вказаних самочинно збудованих споруд просила вирішити відповідно до обставин справи.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснив, що позивачами не надано доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_7 самочинного побудувала перелічені у позовній заяві об`єкти, чим порушила права та інтереси позивачів. Надана копія договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,034 га (кадастровий номер: :01:395:0013), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , не містить в частині опису предмету продажу наявність опису та технічної характеристики об`єктів, які позивачі просять суд зобов`язати знести. Доказів того, що вказані споруди з`явилися на спірній земельній ділянці після укладення ними договору купівлі-продажу та до звернення позивачами до суду, позивачі також не надали. Будь-яке будівництво після придбання позивачами земельної ділянки відповідачами не здійснювалося.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4 проти позову заперечувала та зазначила, що позивачами не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_6 чинить позивачам перешкоди у користуванні власністю.

Вислухавши пояснення позивачів та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 належить кожному на праві власності по 1/2 частині домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м. Домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А-1», прибудови літ. «а-1», погребу літ. «а-1», ганку літ. «а», над літ. «а» козирок, літньої кухні літ. «Б», «б», над літ. «б» козирок, гаражу літ. «В», під гаражем «В» оглядова яма, вбиральні літ. «Е»(а.с.38-39).

Право власності зареєстроване 12.03.2019 року державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., номер запису про право власності: 30647420 та 30647507, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2019 року, індексний номер: 159161934 та 159162702 (а.с.40,41).

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., реєстровий №326, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у рівних частках кожному належить земельна ділянка площею 0,034 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:395:0013 (а.с.42-43).

Цільове призначення земельної ділянки - 02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Опис меж земельної ділянки :

від А до Б пров. Динника;

від Б до В пров. Динника, 4;

від В до Г пров. Кожем`яки, 10-А (кадастровий № :01:395:0011);

від Г до Д пров. Кожем`яки, 10,

від Д до Е пров. Кожем`яки, 12;

від Е до Є вул. Кожем`яки, 56,

від Є до Ж вул. Кожем`яки, 58 (кадастровий №:01:395:0009);

від Ж до А пров. Кожем`яки, 12-А (кадастровий №:01:395:0012).

Право власності зареєстроване 12.03.2019 року державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., номер запису про право власності: 30647936 та 30648018, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, згідно з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2019 року, індексний номер: 159166312 та 159167017 (а.с.44,45).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., реєстровий №326, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у рівних частках кожному належить земельна ділянка площею 0,0473 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:395:0014 (а.с.46-47).

Цільове призначення земельної ділянки - 02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Опис меж земельної ділянки:

від А до АДРЕСА_3 ;

від Б до В пров. Кожем`яки;

від В до Г вул. Кожем`яки, 56;

від Г до А пров. Кожем`яки, 12.

Право власності зареєстроване 12.03.2019 року державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., номер запису про право власності: 30648371 та 30648428, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, згідно з витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2019 року, індексний номер: 159170247 та 159170828 (а.с.48,49).

Житловий будинок АДРЕСА_2 , належить відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності:

- ОСОБА_6 належить 3/4 частки житлового будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2019 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №540 (а.с.14);

- ОСОБА_7 належить 1/4 частка житлового будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2019 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №538 (а.с.15).

У ході розгляду справи встановлено, що на земельній ділянці площею 0,034 га (кадастровий номер :01:395:0013), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться самочинно встановлені: огорожа металевий паркан №№10, 11; технічні споруди №№ 14-15; бетонні огорожі 8, 9; прибудова літ. а3; сараї літ. «Е1» та «Ж1»; літній душ літ «М1» та «Л1»; погреб з шийкою літ «З1», які обмежують вільний доступ позивачам до належної їм земельної ділянки. Вказані обставини хоч і згодом заперечувалися представниками відповідачів, однак протягом усього часу слухання справи в суді сторонами не спростовувався той факт, що усі вищезазначені споруди збудовані відповідачами на земельній ділянці, яка наразі належить позивачам. Так, між відповідачами та попереднім власником спірної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,034 га, ОСОБА_8 було досягнуто усної згоди про продаж цієї земельної ділянки саме відповідачам, оскільки належне їм домоволодіння по АДРЕСА_4 , межує саме з цим домоволодінням по АДРЕСА_4 . У період домовленостей відповідачі самовільно збудували огорожу та споруди, які є предметом спору, та користувалися ними, оскільки вважали, що вони будуть власниками даної земельної ділянки. ОСОБА_8 не виконала обіцянки та продала дану земельну ділянку позивачам.

Згодом між сторонами було досягнуто згоди про продаж земельної ділянки відповідачам, однак даний договір не було укладено та з цього приводу існує спір щодо повернення завдатку.

На даний час безспірним є той факт, що земельна ділянка по АДРЕСА_4 , належить позивачам, які не можуть нею вільно користуватися за призначенням, оскільки на ній наявні огорожа та споруди, які самовільно збудовані відповідачами.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Згідно з статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У правовій позиції, висловленій в постанові Верховного Суду України від 19 квітня 2017 року (N 354/612/13ц) зазначено що з урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Під час судового розгляду встановлено, що сторони неодноразово намагалися врегулювати спір мирним шляхом, однак через існування конфлікту та неприязних стосунків між сторонами, врегулювати спір у позасудовому порядку.

Дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою підлягає частковому задоволенню, а тому слід усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,034 га (кадастровий номер :01:395:0013), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно встановленої огорожі металевого паркану №№ 10, 11; технічних споруд №№ 14-15; бетонної огорожі 8, 9; прибудови літ. а3; сараїв літ. «Е1» та «Ж1»; літнього душу літ «М1» та «Л1»; погребу з шийкою літ «З1», зобов`язавши відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають за адресою: АДРЕСА_4 , знести дані споруди, зазначений спосіб захисту порушених прав позивачів буде відповідати характеру порушених прав користування та розпорядження земельною ділянкою, належної позивачам.

Задовольняючи частково позов, суд враховує ту обставину, що автоматичні ворота №5 встановлені на земельній ділянці, що належить територіальній громада міста, альтанка літ. «И1» збудована на земельній ділянці відповідачів, тому у частині знесення вказаних споруд позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачами не сплачувався судовий збір, тому з відповідачів підлягають стягненню 992 гривні 40 копійок судового збору із кожного на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 106, 107, 152, 158 ЗК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,034 га (кадастровий номер :01:395:0013), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно встановленої огорожі металевого паркану №№ 10, 11; технічних споруд №№ 14-15; бетонної огорожі 8, 9; прибудови літ. а3; сараїв літ. «Е1» та «Ж1»; літнього душу літ «М1» та «Л1»; погребу з шийкою літ «З1», зобов`язавши відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають за адресою: АДРЕСА_4 , знести дані споруди.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_1 , 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_2 , 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору на користь держави.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Позивач: ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя