Справа № 350/298/22
Номер провадження 2-з/350/1/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь в рахунок повернення боргу 43 883 грн (сорок три тисячі вісімсот вісімдесяті, три), що становить в еквіваленті 1 500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, в рахунок обумовлених договором позики відсотків 41 400 грн. (сорок одну тисячу чотириста грн), в рахунок завданої моральної шкоди 10 000,00 грн. (десять тисяч) грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на все належне ОСОБА_2 рухоме майно, а саме автобус марки МАН, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , заборонивши його відчуження до моменту вирішення справи.

Подана заява мотивована тим, що йому відомо, що у власності відповідача ОСОБА_2 є вищезазначене рухоме майно, яке може виступити для забезпечення поданого ним цивільного позову. Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду за поданим ним позовом, а тому заявлені вимоги вважає обґрунтованими.

З урахуванням приписів ч.1 ст.153 ЦПК України учасники справи в судове засідання не викликалися.

Проаналізувавши матеріали заяви та цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 7 частини 1 статті 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме майно, а саме автобус марки МАН, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , заборонивши його відчуження до моменту вирішення справи, заявником ОСОБА_1 не зазначено достовірних відомостей та не надано належних доказів (правовстановлюючих документів), які б свідчили, що вищевказане майно дійсно належить відповідачу ОСОБА_2 , а також не доведено імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття такого заходу.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя А.М.Бейко