Справа № 163/172/22
Провадження № 2/163/133/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17 березня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання її власником розташованих по АДРЕСА_1 житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 .

Дослідження змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів дає підстави для такого висновку.

Згідно із ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

… 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, серед іншого, зазначає, що оскільки не може документально підтвердити право власності на спадковий будинок через відсутність свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності на це нерухоме майно нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом і порекомендувала звернутись до суду за визнанням за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку. Водночас, посилаючись на повідомлення Любомльської державної нотаріальної контори, зазначає, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

Із доданих до позову доказів вбачається, що позивач дійсно зверталась в Любомльську державну нотаріальну контору із заявою, у якій просила надати постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме спадкове майно після смерті ОСОБА_2 через відсутність правовстановлюючого документа на це майно.

Проте, як слідує із відповіді в.о. завідувача Любомльської державної нотаріальної контори від 24 травня 2021 року, позивача лише проінформовано про неможливість надання такої постанови не у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а через не заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 . У зв`язку із цим позивачу рекомендовано звернутися з усіма необхідними документами для відкриття спадкової справи та вирішення питання спадкування.

Тобто для вирішення питання спадкування майна померлої ОСОБА_2 позивачу нотаріусом рекомендовано звернутися не до суду, як вона зазначає у позовній заяві, а до нотаріуса.

Отже, позивачем не дотримано вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Ураховуючи характер спірних правовідносин згідно заявлених позовних вимог, позивачу належить звернути увагу на таке.

Згідно із п.2 ч.1 ст.49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

У частині 4 статті 49 Закону України "Про нотаріат" визначено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із наведеного слідує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. При цьому зверненню до суду для розгляду такої справи має передувати попереднє звернення спадкоємців у нотаріальну контору та відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Відтак, нотаріальна відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину можлива перш за все при умові заведення нотаріусом спадкової справи.

Додана позивачем до позову відповідь державного нотаріуса за своїм змістом є лише роз`ясненням процедури спадкування, а не фактичною відмовою у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, встановлено підстави для залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, а саме, надання доказів нотаріальної відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове нерухоме майно, що можливо лише за умови заведення нотаріусом спадкової справи.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно залишити без руху і надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.С.Чишій