Справа №339/448/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт - Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазанова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса про стягнення з нього в користь ТзОВ «Вердикт-капітал» 967578.25 грн. заборгованості за кредитним договором № 1399pv8-07 від 04 листопада 2021року року таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №14766, яким вирішено стягнути з нього на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» кошти в загальній сумі 967 578,25 грн.

Зазначений виконавчий напис вважає незаконним

Згідно оскаржуваного виконавчого напису №14766 від 04.11.2021 року зазначено, що наявна заборгованість за «кредитним договором №1399pv8-07 від 08.08.2007року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладено між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») та ОСОБА_1 .

Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Кредит-Капітал» на підставі договору №000056-b про відступлення права вимоги від 06.02.2018 року, яке устипило отримані права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору №ВФ/01 про відступлення права вимоги від 08.04.2021 року.

Він жодних договорів ні з ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал»» ніколи не укладав, фінансовими чи будь-якими іншими послугами вказаного товариства не користувався, жодних листів, претензій чи повідомлень про сплату боргу йому не надходило.

Жодного нотаріально посвідченого кредитного договору ним не укладалось ні з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ні з ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні з ТОВ «Вердикт Капітал».

Розмір боргових зобов`язань, що визначений у виконавчому написі нотаріуса, жодним чином не є підтвердженим документами, квитанціями про отримання коштів, ні навіть випискою по рахунку за кредитним договором.

Відсутні докази направлення та отримання ним письмової вимоги про сплату заборгованості, що є також обов`язковою вимогою п.6 ч. 10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав -споживачів».

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

Вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак жодного нотаріально посвідченого договору не було укладено.

Вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік)..

Так, жодних договорів з відповідачем не укладав, фінансовими послугами відповідача не користувалась, жодних листів та претензій щодо несплату боргу не надходило, розмір його боргових зобов`язань, який визначений у виконавчому написі нотаріуса не є підтвердженим жодним чином, а також відсутні докази належного направлення та отримання ним письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцяти денний строк, що є обов`язковою вимогою п.6 ч. 10 ст.11ЗУ «Про захист прав споживачів», тому відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. Дані обставини саме і свідчать про відсутність безспірності.

Ще одним грубим порушенням з боку нотаріуса є вчинення виконавчого напису без врахуванням строків звернення кредитора (стягувача) до нотаріуса для вчинення виконавчого напису на борговому документі (ст. 88 Закону).

Як визначено в ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги до боржника минуло не більше трьох років. Згідно оскаржуваного виконавчого напису №607 від 27.03.2020р. зазначено, що наявна заборгованість за кредитним договором № від 25.09.2014 року.

За таких обставин нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, не надав копії кредитного договору, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

05січня 2022 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

15 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та витребувано у ТзОВ «Вердикт - Капітал» належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують борг ОСОБА_1 та надавались нотаріусу для винесення оспорюваного виконавчого напису; у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазанової О.М. також витребовано засвідчену копію виконавчого напису нотаріуса від 04 листопада 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №14766 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт-капітал» коштів в розмірі 967578.25 грн. за кредитним договором № 1399pv8-07 від 08 серпня 2007 року та копії документів, на підставі яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис (а.с.40-42) .

Від відповідача на виконання на виконання ухвали суду подано заяву, в якій вказує про неможливість виконання, оскільки документи, які стали підставою для звернення стягнення з доходів позивача, знаходяться в матеріалах справи нотаріуса. ( а.с.47).

Нотаріус, у свою чергу, на вимогу суду вказані документи не надав ( а.с.57, 58).

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить засідання проводити у його відсутності (а.с.38).

Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлені у встановленому законом порядку, відповідач не подав відзив на позов.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відтак, неявка сторін не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

А способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Так, із змісту позовних вимог та матеріалів справи вбачається, що предметом спору є правомірність винесення виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору від 08 серпня 2007 року.

На підставі оспорюваного напису згідно даних з АСВП приватним виконавцем Ігнатів О.Л. 15 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67904577 (а.с.9).

Даючи оцінку виконавчому напису на предмет його законності, суд погоджується з доводами позивача про те, що вчиняючи вказаний напис, нотаріус порушив вимоги ст. 87,88 Закону України "Про нотаріат" та не встановив, чи вказана сума, яка підлягала стягненню, є безспірою, та не надано кредитний договір.

Так, згідно з ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.88 цього ж Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Порядок вчинення виконавчих написів передбачений Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок).

Згідно з п.1.1 вказаної Глави розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

П.1.2. Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пп.3.1 п.3 вказаної Глави розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Окрім того, пп.3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172 (далі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ця постанова суду набрала законної сили з моменту її проголошення, а її резолютивна частина опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» №23 від 21.03.2017 року.

Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (справа №826/20084/14) постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

З`ясувавши обставини справи та оцінивши наявні докази, суд встановив, що при вчиненні виконавчого напису 04 листопада 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазанова О.М. керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

В той же час, вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів у простій письмовій формі, оскільки п.2 Переліку документів з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови суду.

Разом з тим, доказів на підтвердження того, що 08 серпня 2007 року був укладений договір між ОСОБА_1 та ТзОВ «Банк «Фінанси та кредит» правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та що вказаний договір був нотаріально посвідчений, на вимогу суду (ухвала від 28.01.2022) не надано ( а.с.47). Зокрема, в оскаржуваному виконавчому написі відомості про це також відсутні.

Жодних домовленостей сторін про його нотаріальне посвідчення ним не зафіксовано, а, відтак, приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення оспорюваного напису про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором.

Крім того, як свідчить зміст виконавчого напису, який надрукований машинописним текстом, у ньому є виправлення щодо розрахунків забогованості, що також свідчить про те, що вказаний борг нарахований неповомірно і заборгованість не може вважатись при таких обставинах безспірною.

Також, з матеріалів справи встановлено, що позивач не отримував від ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вимоги (претензії) про сплату заборгованості та її можливе стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса. Судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність заборгованості.

Отже, відповідачем не надано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи наведене, зокрема, те, що відповідачем не доведено перед судом, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані визначені законом документи та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 4 листопада 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 14766, таким, що не підлягає виконанню.

А тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, разом із позовною заявою 12 січня 2022 року позивач подав заяву про забезпечення позову, яка ухвалою від 12 січня 2022 року задоволена.

В порядку забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні 67904577 від 15 грудня 2021 року, відкритомуна підставі виконавчого напису від 4 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою О.М. зареєстрованого в реєстрі за №14766 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт-капітал» коштів в розмірі 967578.25 грн. за кредитним договором № 1399pv8-07 від 08 серпня 2007 рокудо вирішення справи по суті.

Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Позивач, окрім того, просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, що становлять: 1404.20 грн. (908,00 грн. - за подання позовної заяви та 496.20 грн. - за подання заяви про забезпечення позову).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подання позову та 496.20 грн. за подання заяви про забезпечення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 .

З врахуванням наведеного, ст.18, 525, 526, 612ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст. 12, 81, 141, 263, 265, 280 -281 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 4 листопада 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою Оленою Миколаївноюта зареєстрований в реєстрі за № 14766 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт - Капітал»967578 (дев`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят вісім ) грн. 25 коп. заборгованості за кредитним договором № 1399pv8-07 від 08 серпня 2007 року таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт - Капітал»на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1404 ( одну тисячу чотириста чотири) грн. 20 коп.

Заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду від 12 січня 2022 року у виді зупинення стягнення у виконавчому провадженні 67904577 від 15 грудня 2021 року, відкритомуна підставі виконавчого напису від 24 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою Оленою Миколаївною зареєстрованого в реєстрі за №14766 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт-капітал» коштів в розмірі 967578.25 грн. за кредитним договором № 1399pv8-07 від 08 серпня 2007 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування та ім`я сторін, їх реєстраційний номер облікової картки платників:

ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_1 виданий Болехівським МВ УМВС в Івано-Франківській області 18 листопада 1997 року, місце проживання АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт - Капітал» - місцезнаходження вул. Кудрявський узвіз, 5Б м.Київ, код ЄДРПОУ 36799749.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазанова Олена Миколаївна АДРЕСА_2 .

Суддя Головенко О.С.