Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1588/21 Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 44 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю.

суддів Галацевич О.М.

Григорусь Н.Й.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі цивільну справу № 296/1588/21

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й. у м.Житомирі,

встановив:

У лютому 2021 року законний представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16028,67 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 150000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що 21.10.2017 з вини водія автомобіля ИЖ-2715 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода - наїзд на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок якої ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а в подальшому в зв`язку з психічними розладами внаслідок черепно-мозкової травми 13.02.2019 визнана інвалідом 1-ї А групи довічно, потребує постійного стороннього догляду. До дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була абсолютно здоровою людиною, мала роботу, вела здоровий спосіб життя, мала життєві плани і не страждала симптомами розладу психіки. На придбання ліків і лікування ОСОБА_1 витратила 16028,67грн. Позивачка зазнала тривалих фізичних і моральних страждань

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 22 листопада 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 14467грн.84коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 100000грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що розмір шкоди визначений судом з урахуванням тілесних ушкоджень, які позивачка не отримувала і які не підтверджені матеріалами кримінальної справи. Позивачка не довела, що витрати понесені нею на придбання ліків за призначення лікарів і саме для лікування травм, отриманих внаслідок ДТП. Розмір моральної шкоди не відповідає тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 21.10.2017 року близько 08.00 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ИЖ-2715, н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом на території, що розташована поблизу будинку АДРЕСА_1 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_1 отримала тілесні, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 21 грудня 2020 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов представника потерпілої до обвинуваченої ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і виходячи з положень ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України зробив правильний висновок про обов`язок ОСОБА_2 відшкодувати заподіяну ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду.

Розмір моральної шкоди суд визначив з урахуванням роз`яснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

З долучених до матеріалів справи товарних чеків та медичних призначень вбачається, що позивачка витратила на лікування тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок злочину, 14467грн.84коп.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує та розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 листопада 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: