Дата документу 10.02.2022
Справа № 334/8036/21
Провадження № 2/334/775/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Козлової Н.Ю., при секретарі Зоріній С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання надати доступ до житлового приміщення для проведення ремонтних робіт

в с т а н о в и в :

Позивач в особі директора Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідачів про зобов`язання вчинити певні дії, а саме - надати доступ до житлового приміщення квартири НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 для проведення ремонтних робітна трубопроводі центрального опалення зазначивши, що 06.09.2017 р. між КП «Запоріжремсервіс» ЗМР та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 укладено договір № 450-УБ «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком».

КП «Запоріжремсервіс» ЗМР розпочало надання послуг з управління багатоквартирними будинками по Заводському, Вознесенівському та частково Дніпровському районах міста з 01 листопада 2017 року, у тому числі і багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 .

21 грудня 2020 року, та 26.12.2020 до «Контакт центру 15-80» надійшли заявки за реєстраційними номерами 726791, 729553 від мешканців кв. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 про затоплення квартири.

28 грудня 2020 року було проведено обстеження технічного стану квартири НОМЕР_2 та внутрішньо квартирних інженерних мереж, та 11.02.2021 р. був складений відповідний акт.

При обстеженні квартири НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 було виявлено, що аварійна ситуація виникла на стояковому трубопроводі опалення рушникосушарки між квартирами НОМЕР_2 та

НОМЕР_1 вищезазначеного будинку. Подача теплоносія на рушникосушарку йде по спареному стояку між квартирами № 2,6,10,14,18 та № 3,7,11,15,19 по квартирам № 17,13,9,5,1 та 20,16,12,8,4 проходить зворотній трубопровід опалення. Всі ці стояки по руко сушаркам пов`язані між собою - закільцьовані по квартирам п`ятого поверху № 17,18,19,20.

Для запобігання залиття квартир робітниками аварійної служби КП «Запоріжремсервіс» виконано відключення подачі теплоносія на рушникосушарки по стоякам квартир № 17,18,19,20 , шляхом відрізання стояків від домового трубопроводу та встановлення заглушок у підвальному приміщенні будинку.

Спарені стоякові трубопроводи проходять зі сторони квартир № 3,7,11,15,19 та розташовані в безпосередній близькості для проведення ремонтних робіт.

Доступу для детального обстеження та усунення аварійної ситуації на трубопроводі опалення рушникосушарки Відповідач не надав.

На звернення КП «Запоріжремсервіс» до гр. ОСОБА_1 , який мешкає в кв. НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 , та до гр. ОСОБА_2 , який мешкає в кв. НОМЕР_1 в буд. АДРЕСА_1 , щодо необхідності допуску працівників КП «Запоріжремсервіс» ЗМР до інженерних мереж для роботи по стояку рушникосушарки, було відмовлено, тому позивач змушений був звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов в частині зобов`язання ОСОБА_1 надати доступ до квартири НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 , оскільки інший відповідач ОСОБА_2 , який мешкає у знаначеному будинку у квартирі НОМЕР_1 надав свою згоду для проведення ремонтних робіт з його квартири.

Щодо підтримання та обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача зазначала, що усі можливі обґрунтування зазначені у позовній заяві та у додатку до позову. Просила суд задовольнити позов з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення вимог позивача доводивши суду, що протікання йде з труби, яка знаходиться у під`їзді будинку. Ремонт зазначеного участку труби можливо або через квартиру НОМЕР_1 або через квартиру НОМЕР_2 .

Після придбання квартири НОМЕР_2 , він самостійно, за власні кошти, виконав ремонтні роботи по заміні труб каналізації та водовідведення. Наразі, він не вбачає необхідності руйнувати стіну, де у нього зроблений ремонт, покладений кафель та інше через те, що позивач не буде відновлювати пошкодження після руйнування стін. Проте, мешканець квартири НОМЕР_1 ОСОБА_2 , не відмовляється надати доступ до своєї квартири для проведення ремонтних робіт, та через його квартиру, можливо усунути пошкодження на трубопроводі.

Отже, відповідач ОСОБА_1 вважає необґрунтованими вимоги позивача до нього та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши виступи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з"ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

06.09.2017 р. між КП «Запоріжремсервіс» ЗМР та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 укладено договір № 450-УБ «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком».

КП «Запоріжремсервіс» ЗМР розпочало надання послуг з управління багатоквартирними будинками по Заводському, Вознесенівському та частково Дніпровському районах міста з 01 листопада 2017 року, у тому числі і багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 .

21 грудня 2020 року, та 26.12.2020 до «Контакт центру 15-80» надійшли заявки за реєстраційними номерами 726791, 729553 від мешканців кв. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 про затоплення квартири.

28 грудня 2020 року було проведено обстеження технічного стану квартири НОМЕР_2 та внутрішньо квартирних інженерних мереж, та 11.02.2021 р. був складений відповідний акт.

При обстеженні квартири НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 було виявлено, що аварійна ситуація виникла на стояковому трубопроводі опалення рушникосушарки між квартирами НОМЕР_2 та

НОМЕР_1 вищезазначеного будинку. Подача теплоносія на рушникосушарку йде по спареному стояку між квартирами № 2,6,10,14,18 та № 3,7,11,15,19 по квартирам № 17,13,9,5,1 та 20,16,12,8,4 проходить зворотній трубопровід опалення. Всі ці стояки по руко сушаркам пов`язані між собою - закільцьовані по квартирам п`ятого поверху № 17,18,19,20.

Для запобігання залиття квартир робітниками аварійної служби КП «Запоріжремсервіс» виконано відключення подачі теплоносія на рушникосушарки по стоякам квартир № 17,18,19,20 , шляхом відрізання стояків від домового трубопроводу та встановлення заглушок у підвальному приміщенні будинку.

Спарені стоякові трубопроводи проходять зі сторони квартир № 3,7,11,15,19 та розташовані в безпосередній близькості для проведення ремонтних робіт.

Доступу для детального обстеження та усунення аварійної ситуації на трубопроводі опалення рушникосушарки Відповідач не надав.

На звернення КП «Запоріжремсервіс» до гр. ОСОБА_1 , який мешкає в кв. НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 , щодо необхідності допуску працівників КП «Запоріжремсервіс» ЗМР до інженерних мереж для роботи по стояку рушникосушарки, було відмовлено.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 існує спір з приводу наявності чи відсутності права доступу до житлового приміщення відповідача для усунення пошкоджень комунальної мережі.

Статтею 30 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканість житла. Проникнення до житла або іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

У відповідності до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Положеннями ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку. Аналогічна правова норма міститься у ч. 1 ст. 29 цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відмова споживача надати доступ виконавцю комунальної послуги до належних споживачу приміщень у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, є підставою для припинення надання споживачеві відповідної комунальної послуги. Після надання споживачем такого доступу надання послуги відновлюється. У невідкладних випадках, пов`язаних з необхідністю рятування життя і здоров`я людей та/чи майна, в установленому цією статтею порядку може бути здійснено доступ до житла, іншого об`єкта нерухомого майна без отримання згоди його власника (користувача) (несанкціонований доступ) для проведення огляду та ліквідації або відвернення аварії.

Оскільки, питання доступу до житла має свої особливості, передбачено відповідальність за невиконання обов"язку споживачем та випадки несанкціонованого доступу, що регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", суд прийшов переконання, що питання примусового проникнення до житла є передчасним, адже не вжито усіх заходів, які дозволено законом.

Попри те, аналізуючи норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" останній жодним чином не регулює питання примусового проникнення до житла у відповідності до судового рішення, про що просить позивач у позові.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки не позивач, а балансоутримувач будинку або суб"єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору має право звернутися з подібними позовними вимогами до суду за наявності для того підстав.

Суд не приймає до уваги надані акти позивачем щодо фіксації затоплення стояку між квартирами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , так як вони складені без залучення спеціаліста.

В судовому засіданні судом не встановлено факту того, що причиною затікання у під`їзді може бути неякісне з`єднання каналізаційного стояка у місті розводки труб, яке знаходиться в перекритті між квартирами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Позивачем не доведено, що для усунення затікання необхідно проводити ремонтні роботи по усуненню течі в приміщення у квартирі НОМЕР_2 і що неможливо провести ремонтні роботи з квартири НОМЕР_1 , до якої надається доступ для проведення ремнтних робіт.

Також відсутні докази, що причиною затікання є труба, розташована в квартирі НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 12 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов безпідставний та задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, понесені позивачем судові витрати необхідно покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання надати доступ до житлового приміщення для проведення ремонтних робіт - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду або через Ленінський районний суд м.Запоріжжя .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2022 року.

Суддя Н.Ю.Козлова