Провадження № 2/522/548/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,
за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИЛА:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позову зазначено, що солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та виконуючи обов`язки водія чергового автомобіля, 22.11.2020, рухаючись по проспекту Гагаріна зі сторони Французького бульвару у напрямку проспекту Шевченка в м. Одесі на військовому автомобілі «УАЗ 469» НОМЕР_2 та повертаючись до військової частини з планової перевірки несення служби патрулем ВСП в санаторії «Одеський», здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus ІС200», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2021 у справі № 522/4958/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди військовий автомобіль «УАЗ 469» НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень, шкода, завдана позивачу внаслідок пошкодження автомобіля склала 20 895, 13 грн. Посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , позивач просив стягнути з нього на свою користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 20 895, 13 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
21 лютого 2022 року у судове засідання з`явився ОСОБА_3 , на підтвердження повноважень представника позивача надав довіреність на представництво інтересів військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2021 № 547/147/ЮК з терміном дії до 31.12.2021. Документів, які б підтверджували його повноваження як представника позивача станом на 21.02.2022 ОСОБА_3 у судовому засіданні не надав, у зв`язку з чим не був допущений судом до участі у справі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 17.02.2022 засобами електронного зв`язку подав до суду клопотання, в якому просив приєднати до матеріалів справи копію квитанції про сплату ним на розрахунковий рахунок позивача коштів в сумі 20 895,13 грн у відшкодування матеріальної шкоди та врахувати її при ухваленні рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 42 від 17.02.2020 для проходження строкової військової служби ОСОБА_1 з 17.02.2020 призначено на посаду солдата стрільця 4 групи охорони та патрульно-постової служби 1 взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_1 , ВОС 100915А, шпк «солдат».
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 218 від 27.10.2020 увільнено від займаної посади та призначено солдата ОСОБА_1 стрільця 4 групи охорони та патрульно-постової служби 1 взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку на посаду водія-стрільця 2 групи охорони та патрульно-постової служби 2 взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку, ВОС 790037/915, шпк «солдат».
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 226-НР від 20.11.2020 добовий наряд на 22.11.2020 призначено у складі водія чергового автомобіля водія-стрільця 2 групи охорони та патрульно-постової служби 2 взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку солдата ОСОБА_1
22.11.2020 в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «УАЗ 469» 3016ВІ, яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Lexus ІС200», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди військовий автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2021 у справі № 522/4958/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
У ході службового розслідування встановлено наявність шкоди, заподіяної військовій частині НОМЕР_1 , яка відповідно до довідки № 1 про вартісну оцінку заподіяної шкоди від 14.05.2021 становить 20 895, 13 грн.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 100 від 18.05.2021 старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється, в тому числі, на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).
Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.
З матеріалів справи слідує, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 42 від 17.02.2020 для проходження строкової військової служби ОСОБА_1 з 17.02.2020 призначено на посаду солдата стрільця 4 групи охорони та патрульно-постової служби 1 взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_1 , ВОС 100915А, шпк «солдат».
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 218 від 27.10.2020 увільнено від займаної посади та призначено солдата ОСОБА_1 стрільця 4 групи охорони та патрульно-постової служби 1 взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку на посаду водія-стрільця 2 групи охорони та патрульно-постової служби 2 взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку, ВОС 790037/915, шпк «солдат».
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 100 від 18.05.2021 старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби.
Спір між сторонами цієї справи виник з приводу проходження відповідачем солдатом ОСОБА_1 строкової військової служби, під час якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.11.2020. Вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП встановлена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2021.
Оскільки вищезазначена ДТП сталась з вини ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду із цим позовом, просивши стягнути з відповідача як з винної особи заподіяну шкоду в сумі 20 895, 13 грн.
Відповідач на час ДТП проходив строкову військову службу та скоїв ДТП під час виконання службових обов`язків.
Відносини між ним та позивачем щодо проходження військової служби врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Відповідно до частин першої та четвертої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.
Отже, відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоду державі в особі військової частини внаслідок ДТП у період здійснення ним повноважень, пов`язаних з виконанням завдань і функцій військовослужбовця.
У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.
Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Отже, цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 грудня 2018 року № 11-892апп18, від 12 грудня 2018 року № 14-481цс18 та від 13 лютого 2019 року № 14-524цс18 та Верховним Судом у постанові від 15 березня 2021 року у справі № 379/756/19.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Із урахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, тому провадження у даній справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Роз`яснити позивачу право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись ст. ст. 255, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Провадження у цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст ухвали складено 05.04.2022.

Суддя Т. Ю. Федчишена