07.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/1204/21
Провадження № 2/205/1099/22
07 лютого 2022 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради та Служба у справах дітей виконавчого органу Кам`янської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, -
ОСОБА_1 04 лютого 2021 року поштою направила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , треті особи Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради та Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про визначення місця проживання дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, який надійшов до суду 15 лютого 2021 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року позовну заяву було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням п. 5 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 20 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку було направлено виправлений позов, який надійшов до суду 09 березня 2021 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку.
Позивач у своєму уточненому позові посилалася на те, що вони з відповідачем мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відносини не склалися і сторони припинили своє спільне проживання. Дочка залишилася проживати з позивачем. У вересні 2020 року позивач з малолітньою дочкою переїхали на постійне місце проживання до м. Кам`янського. 29 березня 2020 року звернулася до відділу реєстрації із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою проживання позивача, проте, їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю згоди батька. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, оскільки відповідач не надає згоди на реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю. Просила суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою місця проживання з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . У своїй заяві до суду просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради у своїй заяві до суду просила справу розглядати за відсутності представника та ухвалити рішення згідно з вимогами чинного законодавства.
Третя особа Служба у справах дітей Кам`янської міської ради у своїй заяві до суду просила справу розглядати за відсутності представника та ухвалити рішення згідно з вимогами чинного законодавства з урахуванням інтересів дитини.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), яка проживає з позивачем.
На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09 вересня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кир`як С.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 1318, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 9), право власності на яку у встановленому порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав (а.с. 10).
29 вересня 2020 року позивач звернулася до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Рішенням відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 29 вересня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю письмової згоди законного представника - батька (а.с. 8).

Згідно з висновком виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 8 вих-20/602 від 22 липня 2021 року, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце її проживання разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 35).

Відповідач згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини не надає.

На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір`ю.

Принцип ст. 6 Декларації, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у виняткових ситуаціях, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини є перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізовувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Таким чином, дослідивши і встановивши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має задовільні умови проживання, де створено належні умови для проживання дитини, усвідомлює свою особисту відповідальність щодо виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов для проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні, позивач має у власності окреме житло.

Крім того, судом приймаються до уваги положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що в усіх діях щодо дітей, у тому числі судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а в даному випадку, з урахуванням думки дитини, їй буде краще проживати з матір`ю.

За таких обставин, позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про надання згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , то суд приходить до такого висновку за наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, а місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з приписами абз. 4 п. 6 ч. 18 Правил реєстрації місця проживання у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішення суду або рішенням органу опіки та піклування).

Таким чином, рішення суду про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачем за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є самостійною і достатньою підставою для реєстрації місця проживання відповідним відділом формування та ведення реєстру територіальної громади без згоди батька.

Тому, у задоволенні позовних вимоги в цій частині позивачеві слід відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 816 гривень (а.с. 1, 2, 17), який з урахуванням задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання малолітньої дитини, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення позивачем та третіми особами може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: