Єдиний унікальний номер 341/2111/21
Номер провадження 2/341/86/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом АТ «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Представник Мєшнік К. І. в інтересах АТ «Універсал банк» (далі - Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 40848,44 грн за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.06.2019 та сплачений судовий збір.

Позовна заява обгрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.06.2019, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 40848,44 грн.

Позивач до позову додав клопотання, у якому не заперечував проти розгляду справи без його представника.

Ухвалою суду від 17.11.2021 відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу, у випадку заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду подати до суду відзив на позов, копію якого разом із доданими до нього документами надіслати позивачу. Справу призначено до розгляду на 09.12.2021.

Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками надіслані на офіційну зареєстровану адресу відповідача, які він отримав 23.11.2021 згідно з даними повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 41).

Судове засідання, яке призначене на 09.12.2021, відкладено за клопотанням відповідача на 14.01.2022.

Відповідач 23.12.2021 подав до суду відзив на позов, у якому позов не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову (а. с. 46-47). Відзив обґрунтований тим, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява не містить умов кредитування, отже він не погоджувався з умовами щодо нарахування відсотків та інших платежів. Зазначає про необґрунтованість і неправомірність нарахування заборгованості, заявленої до стягнення.

05.01.2022 позивач надіслав до суду відповідь на відзив (а. с. 48-57).

Судові засідання, які призначені на 14.01.2022, 03.02.2022 та 22.02.2022 відкладались за клопотанням відповідача.

У чергове судове засідання 14.03.2022 сторони не з`явились. Про судове засідання відповідач повідомлений під розписку (а. с. 94).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Між сторонами укладено договір про надання банківських послуг від 18.06.2019 № б/н шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «Monobank» (а. с. 9). Вказана анкета-заява не містить конкретних умов нарахування відсотків за користування кредитними коштами чи застосування штрафних санкцій (нарахування пені, комісій) за порушення умов договору.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_1 підписав у заяві наступні положення: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх даних згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 11).

У першому розділі Умов і правил надано визначення поняттю кредит (а. с. 11) - розмір грошових коштів, наданих банком клієнту. До кредиту відносяться також суми, списані за рахунок кредитного ліміту на погашення заборгованості зі сплати мінімального обов`язкового платежу, відсотків, штрафів.

Відповідно до пункту 5.16 Умов і правил обслуговування фізичних осіб у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами але не більше 50% від суми, одержаної клієнтом кредиту. Водночас діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.

Також, п. 5.19 Умов і правил передбачено, що після надсилання Банком на адресу клієнта вимоги про дострокове повернення всієї суми заборгованості та до повного погашення такої заборгованості на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання.

У розділі ІІ Умов і правил (а. с. 19) визначено, що щомісячний мінімальний платіж - розмір боргових грошових зобов`язань клієнта, які щомісяця повинен сплачувати клієнт.

Згідно з пунктом 5.23 Умов і правил (а. с. 20) Банк має право самостійно збільшити установлений кредитний ліміт, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для сплачення щомісячного мінімального платежу.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав установлений за домовленістю кредитний ліміт у розмірі 30000,0 грн. Своєю чергою, відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконав, своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами не надавав, на прохання позивача погасити заборгованість не реагував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.09.2021 становить 40848,44 грн та складається з: 40848,44 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0 грн - заборгованість за пенею та комісією.

На підтвердження обґрунтованості заявленої до стягнення суми заборгованості Банк надав розрахунок заборгованості на суму 40848,44 грн, здійснений відповідно до погоджених умов договору про надання банківських послуг (а. с. 5-6).

Крім того, Банк надав виписку про рух коштів по рахунку позивача НОМЕР_2 за період з 18.06.2019 до 13.09.2021. Тобто по рахунку, який просив позивач у анкеті-заяві відкрити.

Відповідно до змісту довідки про розмір встановленого кредитного ліміту (а. с. 66) відповідачу 18.06.2019 встановлено ліміт 20000,0 грн, проте надалі 05.02.2020 такий ліміт збільшено до 30000,0 грн, що відповідає пункту 5.23 Умов і правил.

Отже, Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 40848,44 грн станом на 13.09.2021 та судові витрати у розмірі 2270,0 грн.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та позовним вимогам, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої-третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цьому випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12 частини першої статті 3 цього Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно- цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

В даному випадку таким ідентифікатором є електронний цифровий підпис, який зазначений у тексті підписаної відповідачем анкети-заяви від 18.06.2019 у п. 6, яка містить і зразок особистого підпису відповідача.

Суд установив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов договору про надання банківських послуг «Monobank» від 18.06.2019, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 40848,44 грн. Розмір заборгованості Банк обґрунтував наданим розрахунком такої заборгованості, копією підписаної відповідачем анкети-заяви, Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» ресурс: https://www.monobank.ua/terms.

Відповідач у своїх доводах не заперечує, що отримував і використовував кошти Банку. Навпаки, підтверджує їх погашення.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що надані Банком розрахунки заборгованості (а. с. 5-6) не відображають реального руху коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 , не відображають реально отриману (використану) суму кредитних коштів Банку з моменту укладення договору та повністю розраховані на суб`єктивний розсуд Банку, суд не бере до уваги вказані розрахунки як доказ наявності у відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 40848,44 грн.

Водночас на підтвердження обґрунтованості заявлених до стягнення сум коштів з відповідача Банк надав суду копію виписки по рахунку ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Вказаний письмовий доказ суд бере до уваги як належний і допустимий, що відображає реальний рух коштів, зокрема суми коштів, які об`єктивно і дійсно було отримано (використано) відповідачем, і суми коштів, які постійно нараховувались як відсотки за користування кредитом.

Суд встановив, що згідно з даними вказаної виписки (а. с. 58-63) станом на час укладення договору 18.06.2019 позивачу надано кредитний ліміт у розмірі 20000,0 грн. Своєю чергою в результаті здійснення відповідачем останньої операції на суму 1499,85 грн 07.08.2021 залишок коштів на рахунку становив «- 10848,44 грн». Після вказаної операції жодних нарахувань чи використань коштів не здійснювалось. З огляду на встановлений кредитний ліміт у розмірі 30000,0 грн - і не могло здійснюватись, оскільки після останнього платежу 07.08.2021 відповідач перевищив установлений ліміт (20000,0 грн - (- 10848,44 грн) = 30848,44 грн). Тобто ОСОБА_1 використав першочергово надані 20000,0 грн і додатково ще 10848,44 грн - так званий «овердрафт».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що кредитна заборгованість ОСОБА_1 у межах договору становить 30848,44 грн, що підтверджено даними виписки по його рахунку, які відображають факти використання коштів, поповнення кредитної лінії, списання погоджених сторонами відсотків тощо.

Враховуючи, що фактично отримані, використані та нараховані як заборгованість (відсотки) кошти в добровільному порядку Банку позичальник не повернув, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідача суми непогашеного кредиту в розмірі 30848,44 грн.

Своєю чергою решта заявленої Банком до стягнення суми заборгованості в розмірі 10000,0 грн стягненню не підлягає як необґрунтована належними доказами.

Отже, позов підлягає задоволенню частково в розмірі кредитної заборгованості на суму 30848,44 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1714,29 грн.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 43, 76-81, 89, 95, 128, 141, 178, 229, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 272- 274, 279, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХ В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 18.06.2019 у розмірі 30848 (тридцять тисяч вісімсот сорок вісім) гривень 44 копійки станом на 13.09.2021.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» судовий збір у розмірі 1714,29 грн.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.03.2022.

Сторони:

Позивач: АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (місце знаходження за адресою: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, ).

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ).

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ