ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5553/20 Номер провадження 22-ц/814/672/22Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Лобов О.А., Дорош А.І.,

секретар Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Київська районна у м. Полтаві рада, Перша Полтавська державна нотаріальна контора про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці загальною площею 1360 м2, яка у приватну власність не передавалась. Відповідачі є співвласниками даного нерухомого майна.

Позивач має намір приватизувати земельну ділянку, проте відповідач ОСОБА_2 відмовився надати згоду на оформлення технічної документації, на спільній ділянці без відома та згоди позивача встановив паркан, чим перешкоджає позивачу належним чином користуватися земельною ділянкою.

Просив суд усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 знести самовільно збудований паркан в районі житлового будинку розміром: висота 2 м , ширина 4,5 м, визначити порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Не погодившись з рішенням районного суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати, та ухвалити нове рішенням, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції, дійшов невірного висновку щодо недоведеності позовних вимог належними та допустимими доказами. Звертає увагу на те, що місцевим судом не в повному обсязі досліджені обставини виникнення між сторонами правовідносин, та їм дана не вірна правова оцінка.

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі додаткової експертизи, апеляційну скаргу залишити без задоволенні, а рішення місцевого суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 2020 року, яке видане Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 є власником 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 2001 року, яке видане Другою Полтавською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 є власником 1/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 жовтня 2020 року, яке видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, ОСОБА_2 є власником 2/15 частини майна, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 відповідно до спадкового договору від 20.06.2012 року, який виданий приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимка О.М. є власником 2/5 частини нерухомого майна , що розташовано за цією ж адресою.

Згідно додатку 1 до рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 13 вересня 1954 року , за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за землекористувачем 1 360 м2.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 22 січня 1958 р. № 58 «Про впорядкування нумерації домоволодіння та уточнення назв вулиць по м. Полтаві» адресі: АДРЕСА_1 , привласнена адреса: АДРЕСА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих № 1044 від 09 листопада 1962 року «Про затвердження списку перейменування вулиць міста Полтави», АДРЕСА_4 на АДРЕСА_4 .

Відповідно до технічного паспорту на спірне домоволодіння , що датований 28 жовтня 2005 року домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1360 м2. Технічний паспорт не містить відомостей щодо наявності чи відсутності самочинних побудов.

Висновком судової земельно-технічної експертизи № 39 встановлено, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці площа, якої складає 1 419 м2, надано три варіанта встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1419 м2.

Місцевим судом встановлено, що за будинковолодінням за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована в установленому порядку земельна ділянка площею 1360 м2, хоча сторони фактично користуються земельною ділянкою 1419 м2, що на 59 м2 більше виділеної.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки позивачем не доведено виділення у користування співвласників будинковолодіння земельної ділянки площею 1419 м2, отже позивачем не доведено належним чином також і порушення його права.

При цьому місцевим судом зауважено, що дозвіл на на розробку технічної документації відносно земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , наданий Київською районної у м. Полтаві радою, на який посилається позивач, не є рішенням про виділення такої земельної ділянки у користування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступні обставини.

Так, частиною 1 та 2 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи слідує, що на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 13.09.1954 року по АДРЕСА_1 (після впорядкування нумерації та перейменування - АДРЕСА_1 ) землекористувачам виділено у користування земельну ділянку площею 1360 м2 .

Будь-яких доказів виділення у користування співвласникам будинковолодіння АДРЕСА_1 площею 1419 м2 позивачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно рішення Київської районної у м. Полтаві ради від 03.11.2021 року щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 площею 1419 м2 співвласники даного будинковолодіння отримали в законне користування вказану земельну ділянку є безпідставними, оскільки вказаним рішення питання щодо виділу спірної земельної ділянки у користування не вирішувалось.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов