Справа № 473/2555/20
УХВАЛА

іменем України

"18" квітня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В., представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики в якому вказував, що 15 березня 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір позики.

За умовами договору ОСОБА_4 отримав від позивача в борг грошові кошти в розмірі 11 330 доларів США та зобов`язався повернути їх в повному обсязі до 15 серпня 2017 року.

В разі порушення умов договору в частині вчасного повернення суми позики, відповідач зобов`язався сплатити неустойку (штраф) у розмірі 2 000 доларів США.

Посилаючись на те, що відповідач ухилився від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення коштів, а тому позивач просив стягнути з нього:

- заборгованість за договором позики в національній валюті України (гривні) в розмірі 313 742,43 грн., що в еквіваленті станом на дату складання позову становить 11 330 доларів США;

- заборгованість за процентами за користування позикою за період з 16 серпня 2017 року до 31 липня 2020 року у розмірі облікової ставки Національного банку України, що становить 129 802,45 грн.;

- три проценти річних від простроченої суми за весь період прострочення повернення позики (з 16 серпня 2017 року до 31 липня 2020 року) у розмірі 25 777,50 грн.;

- неустойку (штраф) за порушення умов договору позики у розмірі 55 392,60 грн. (що в еквіваленті станом на дату складання позову становить 2 000 доларів США).

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 22 вересня 2020 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за договором позики від 15 березня 2016 року б/н у розмірі 313 742,43 грн. (що в еквіваленті становить 11 330 доларів США), 3 % річних від простроченої суми за період прострочення з 16 серпня 2017 року до 31 липня 2020 року у розмірі 25 777,50 грн., неустойку (штраф) за порушення зобов`язання у розмірі 55 382,60 грн. (що в еквіваленті становить 2 000 доларів США), а всього в загальному розмірі 394 902,53 грн., а також 3 949,02 грн. судового збору.

07 лютого 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення. Підставами для перегляду заочного рішення зазначав не отримання відповідачем судових повісток, внаслідок чого останній був позбавлений можливості приймати участь в судовому розгляді, а також заперечення ОСОБА_3 щодо належності йому підпису на договорі позики (що свідчить про безпідставність вимог позивача) та ґрунтування рішення про позику на підставі показань свідка (що не допускається законом).

Ухвалою суду від 04 квітня 2022 року представнику відповідача ОСОБА_2 поновлено строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

В судовому засіданні, що проводилося без особистої участі позивача ОСОБА_3 , його представник ОСОБА_1 проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечував, вказуючи на відсутність передбачених для цього підстав.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи в необхідному обсязі, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Водночас ч. 1 ст. 288 ЦПК України встановлює дві обставини, що в своїй сукупності є підставами для скасування судом заочного рішення, а саме:

-відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

-докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте з матеріалів справи, зокрема рекомендованих повідомлень про вручення судових повісток (а.с. 19, 22), що містять особистий підпис адресата про вручення, вбачається, що відповідач двічі належним чином (особисто) повідомлявся судом (за адресою: АДРЕСА_1 ) про час та місце проведення судових засідань, проте в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, а також не подавав відзив на позовну заяву. Докази наявності поважних причин для нез`явлення в судові засідання в матеріалах справи відсутні.

Твердження представника відповідача про не отримання відповідачем судових повісток (про те, що незрозуміло хто отримав за нього судові повістки) спростовується матеріалами справи, зокрема: копією довідки виконавчого комітету Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 10 серпня 2020 року (а.с. 17), згідно якої ОСОБА_4 на час подачі позову та розгляду спору проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 ; копією нотаріально посвідченої довіреності Костюка С.Л. від 24 січня 2018 року, реєстр. №77 (а.с. 56-57), в якій він особисто зазначав адресу свого місця проживання без реєстрації по АДРЕСА_1 ; копією довідки Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 15 квітня 2022 року (а.с. 60), згідно якої ОСОБА_4 з 2014 по 2022 роки проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 .

Водночас стороною відповідача не враховано, що відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Крім цього стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову. Вказані заперечення спростовуються як змістом договору позики, так і допитаним в судовому засіданні свідком складання договору та передачі коштів позичальнику (останній зазначений в якості свідка вказаних подій в самому договорі).

Таким чином, заява не вказує на наявність передбачених законом підстав в їх сукупності для перегляду заочного рішення, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, 287-288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Розяснити учасникам справи, що відповідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв