Справа № 209/2394/19
Провадження № 2/209/4/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої CM.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні власністю, -

в с т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом звернулась до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з серпня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати автомобіль марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 об`єктом її спільної сумісної власності з ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2006 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 11.05.2019 року вона разом з донькою померлого - ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Г.В., з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , повідомивши про наявність спадкоємців за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На момент початку їх спільного проживання, вона не перебувала в шлюбі, оскільки її шлюб з ОСОБА_6 було розірвано 19.03.1999 року. Дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що ОСОБА_5 вона знала з 2001 року, тому як вони разом працювали на ФОП « ОСОБА_8 » Більш тісне спілкування відбулося через захворювання дружини ОСОБА_5 та її дідуся. У серпні 2006 року вони стали проживати з ОСОБА_5 однією сім`єю, з того часу вони вели спільне господарство, разом відпочивали. За час спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 вони разом придбали за спільні кошти автомобіль Шевроле Лачетті, 2006 року випуску за 78000 грн., який продали у 2014 році. 21.03.2014 року придбали автомобіль Опель-Вектра, 2006 року випуску. Крім того, за час їх спільного проживання з ОСОБА_5 вони розмістили депозитні вклади на його ім`я. Мешкаючи разом в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вони спільно зробили ремонт та купували меблі, техніку. Комунальні платежі вони сплачувалися разом, і до сьогодні їх оплату здійснює вона. Також вказує, що вони за час спільного проживання неодноразово їздили на відпочинок. Тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав для визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

24.09.2019 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій, уточнивши свої вимоги, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , право власності на:

- 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.;

- 2/3 частки автомобілю марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 ;

усунути перешкоди у користуванні та володінні належною їй на праві спільної часткової власності майном:

- квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї ОСОБА_1 , зобов`язавши останню передати їй ключі від квартири;

- автомобілем марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 передати їй автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 : та стягнути з ОСОБА_1 на її користь 5000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

На обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її та ОСОБА_2 син, після смерті якого відкрилась спадщина на автомобіль OPEL VECTRA, 2006 року випуску, та на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що право на спадкування вона має як мати спадкодавця. Крім того, ОСОБА_2 , 08.05.2019 року написав заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті сина, на її користь. Таким чином, їй у спадковому майні належить 2/3 частки зазначеного автомобілю, а дочці спадкодавця - 1/3 частина, щодо квартири вказує, що їй належить 1/3 частка квартири, а ОСОБА_4 - 2/3 частини. Вказує, що у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без її дозволу та без правової підстави проживає ОСОБА_1 , проживання якої створює для неї перешкоди у користуванні та володінні власністю. Щодо автомобілю зазначає, що відповідач протиправно заволоділа ним та утримує його у себе. З цього приводу вона зверталась до відділення поліції. Заперечує щодо факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з її сином, оскільки сімейні стосунки повинні виражатися по іншому, а не в зверненні ОСОБА_1 до них з вимогою передати кошти на поховання їх сина, у зв`язку з чим вона з чоловіком надали ОСОБА_1 20000 грн. Щодо придбання спірного автомобілю посилається, що CHEVROLET LACETTI, 2006 року випуску, був придбаний сином у липні 2006 року, до того моменту, який ОСОБА_1 визначає, як початок спільного проживання. Крім того, вони, як батьки, надавали сину гроші для придбання вказаного автомобілю. У 2013 році син продав вказаний автомобіль та на виручені кошти з продажу та передані ними суму коштів у розмірі 6000 дол. США син купив автомобіль OPEL VECTRA, 2006 року випуску. Тому ОСОБА_1 жодним чином не приймала участі у придбанні транспортних засобів, а вона з чоловіком постійно допомагали сину матеріально. У зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки, яка полягає у тривалому порушенні її права власності, вона протягом тривалого часу відчувала та відчуває моральні страждання, які були викликані відвертою зневагою до її прав та законних інтересів, цинічною поведінкою відповідачки, тому вона оцінює моральну шкоду у 5000 грн., яку просить стягнути з ОСОБА_1

02.01.2020 року представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним - адвокат Дубовенко А.В. подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просив задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову. На обґрунтування відзиву посилався на те, що ОСОБА_3 пред`явлені вимоги до відповідачів, які жодним чином не порушували її права. Визначаючи двох відповідачів, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не визначила, які саме вимоги вона пред`являє до кожного з відповідачів, до позову не надано доказів на підтвердження здійснення з боку відповідачів будь-яких перешкод. Вказує, що після смерті ОСОБА_5 , його батьки не спілкуються ані з ОСОБА_1 , ані з їх онукою - ОСОБА_4 . Щодо проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вказує, що ОСОБА_1 мешкала у ній з 2006 року. Після смерті ОСОБА_5 , на прохання ОСОБА_4 , залишилась там проживати. Щодо того, що автомобіль OPEL VECTRA, 2006 року випуску, був придбаний за накопиченні ОСОБА_3 та її чоловіка кошти вказує, що цей факт є надуманими. Щодо вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, посилається на те, що ОСОБА_1 жодним чином не порушувала прав ОСОБА_3 і, як наслідок, не наносила моральної шкоди, тому вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також зазначає, що в уточненій позовній заяві було помилково вказано 2007 рік, як рік з якого ОСОБА_1 почала проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 , та просить вважати вірним 2006 рік.

Ухвалою від 28.08.2019 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання та витребувано у приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської обл. Геращенко Ганни Валеріївни належним чином завірену копію спадкової справи, зареєстрованої у Спадковому реєстрі за № 64148776 (номер у нотаріуса 33/2019).

Ухвалою від 31.01.2020 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - адвокат Дубовенко А.В. просив задовольнити первісний позов в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 просила задовольнити первісний позов, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. На обґрунтування обставин справи посилалась на обставини, викладені у первісному позові.

У судовому засіданні представник відповідачів за первісним позовом та позивача за зустрічним - адвокат Фесюк Ю.О. просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою - ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_5 її син. Він був одружений на ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Син першу машину купив у липні 2006 року, гроші на придбання якої у розмірі 12000 доларів США дала йому вона з чоловіком - в 2005 році восени вони продали будинок батьків у ОСОБА_10 . У сина 7 років хворіла дружина, і він возив її всюди. Всі гроші він витрачав на лікування. Через 7 років син продав машину та сказав їм, що збирається купляти іншу машину у знайомого, та у нього не вистачало грошей. На покупку іншої машини вона з чоловіком дали ОСОБА_11 гроші у розмірі 6000 доларів США: частину назбирали, частина була з продажу квартири у 2010 році. Син казав, що йому не вистачає близько 3000 доларів США, але вони дали 6000 доларів США у 2013 році. Гроші на машину вони передавали вдома, розписку не писали. З ОСОБА_12 вони познайомились десь у 2007 році. До похорон ОСОБА_9 у квартирі сина жила теща і онука. Теща продовжувала там проживати і після похорон, тому що там жила дівчинка, яка була їх донькою, але у 2006 році син вигнав тещу. Після цього покликав її пожити там. У квартирі також проживав син та його дочка. Вона там жила близько 2 місяців, потім син винайняв няню десь на 3-4 місяці. Після смерті сина залишився Опель. Де знаходиться автомобіль вона не знає. Вони бачили, що на ньому катається «чужа людина». Вони казали ОСОБА_4 про це, але вона відповіла, що це їх сім`я та їх справи. ОСОБА_4 завжди на день народження та на Новий рік вони давали гроші. Зараз з ОСОБА_4 майже ніякі відносини, так як вона намагається нас обгадити. Десь з 2007-2008 року ОСОБА_1 почала проживати з сином у нього вдома, де проживає і по цей час. Вважає, що вони були співмешканцями. Син з ОСОБА_12 неодноразово їздили разом на відпочинок по різним країнам. На день народження до сина вона приходила з чоловіком, коли ОСОБА_1 була на роботі. У квартирі вони бачили особисті речі ОСОБА_1 . Зимою 2010 року, 2011 року, 2012 року вони були у них в гостях та бачили у квартирі одяг ОСОБА_1 . Похованням сина займалась вона з чоловіком та ОСОБА_1 . Вони дали ОСОБА_1 20000 грн. у день смерті сина на поховання. Свідоцтво про смерть отримала ОСОБА_1 . Вона з чоловіком також їздили у морг та на цвинтар.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 пояснив, що у сина була Шевроле Лачетті , яка була куплена за їх гроші 13.07.2006 року за 12000 доларів США. Машину оформили на сина. 04.04.2006 року син поховав дружину, яка хворіла на онкозахворювання. 7 років син її лікував, ліки були дорогі. Всі його гроші йшли на ліки. У 2013 році син продав Шевроле та знайшов інший автомобіль - Опель. У нього трохи не вистачало грошей і він попросив у них. Вони у 2009 році продали квартиру і з тих грошей додали йому до машини 6000 доларів США. Автомобіль був зареєстрований на сина. Зараз на цьому автомобілі їздять сторонні люди. Після смерті сина, автомобіль вони навіть не бачили. Коли вони попросили автомобіль, щоб ним користуватись - їм його не дали. З сином в нього були нормальні відносини. Він допомагав сину, збирав у нього в магазинах меблі. В гостях у сина вони не були, їх там ніхто не чекав, і самі розуміли, що це не потрібно. Десь у 2008-2009 році вони були у них в гостях пару разів. На свята також не ходили. Син до них в гості приходив не часто, бо він багато працював. Син сам приходив у гості. Останнім часом він приходив до них 3 рази на рік. Фінансове становище у сина було різне. Гроші він йому давав не для того, щоб він їх повертав. З онукою у них хороші відносини. На день народження запрошують, пригощають, дають 1000 грн. Після того, як з`явилась ОСОБА_1 все пішло не так. Як ОСОБА_1 захотіла машину, вони з онукою стали ворогами.

Третя особа за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 у судовому засіданні надала пояснення, що коли їй було 10 років померла її мама. З серпня 2006 року ОСОБА_1 почала проживати з нею та батьком однією сім`єю. Шлюб вони не реєстрували. У них був спільний побут, все було спільне, разом робили ремонт, їздили разом відпочивати. Як батько їх забезпечував, так і ОСОБА_1 . Ремонт у її кімнаті та техніка були придбані за спільні кошти батька та ОСОБА_1 . Це була справжня родина. Похоронами займалась ОСОБА_1 . Весь час до смерті батька вони проживали в одній квартирі постійно. Вони не сварились, не розходились. ОСОБА_1 вона називає ОСОБА_9 , але вважає її другою мамою. З дідом та бабусею у них жахливі відносини. Вони намагаються не зустрічатись. Вони погрожували їй та ОСОБА_1 , були сварки. Вони погрожували спалити спірну машину, тому вона її переховує. Вони приходили до неї та вимагали віддати машину. З 2006 року бабушка з дідусем приходили до них в гості 1 раз на рік. На день народження батька вони збиралися разом: тато, ОСОБА_9 , бабуся. Вона запам`ятала події серпня 2006 року, так як тато ще в липні 2006 року питав, чи не заперечуватиме вона, щоб сім`я знову була повна. Машина стоїть на стоянці у Дніпропетровській області. Бабуся погрожувала спалити машину, тому вона їй її не давала. Вважає, що бабуся не має права успадковувати машину, так як вона нічим їм не допомагала та не має відношення до цих речей. ОСОБА_1 і зараз проживає з нею у спірній квартирі однією сім`єю. Вона вважає ОСОБА_1 другою матір`ю. Просила задовольнити первісний позов в повному обсязі та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Третя особа за первісним та зустрічним позовами - Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності (т. 1 а.с. 160).

Свідок ОСОБА_14 у судовому засідання надала пояснення, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю близько 13 років по день смерті. Їх чоловіки дружили та вони часто зустрічались, приїздили одні до одних у гості. Вони жили разом: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та двоє дітей. ОСОБА_4 знає з 3 років. ОСОБА_4 з ОСОБА_9 добре спілкуються. Вони разом відпочивали, було таке, що вони разом з ними їздили на відпочинок. Вони постійно проживали разом у 14-типоверхівці, адреси не пам`ятає. Вони разом робили ремонт, купили машину. У квартирі були речі і ОСОБА_9 , і ОСОБА_11 . Це були відносини чоловіка та дружини, з любов`ю. На теперішній час вона спілкується з ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали з нею по сусідству в одному тамбурі з 2006 року. Вони разом з ОСОБА_16 і ОСОБА_17 (сином ОСОБА_1 ) жили до смерті ОСОБА_5 у квартирі. Вона з ними жила дружно: ходили один до одного на дні народження. Також до них на свята приїздили друзі. Батьки не приїзджали. Вони разом купували речі для дому. Як вони від`їжджали на відпочинок - залишали їй ключі від квартири.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснила, що вона ОСОБА_1 знає з кінця грудня 2011 року як колегу по роботі і подругу. ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 проживали однією сім`єю. Пізніше вона дізналась, що ОСОБА_19 не є їх спільною дитиною, вона була здивована. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 кожного літа з дітьми їздили до Ялти , за кордон. Вона була у них на різдвяних святах у 2013-2015 роках на Старий Новий рік. Вони мешкали поруч у 53 будинку, у них була 2-кімнатна квартира на 8 поверсі. Вони всі разом жили у тій квартирі. Це були 100% подружні стосунки: разом проживали, вели спільний побут, добивалися цілей, виховували дітей, купляли побутову техніку, автомобіль. У квартирі були речі всіх: ОСОБА_9 , дітей. Це була любляча пара.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою з ОСОБА_5 . З 2006 року разом з ОСОБА_11 проживала ОСОБА_19 , ОСОБА_9 та її син. Це була родина. Вони їздили на відпочинок за кордон всі разом. У сімейних торжествах не приймала участі, але ходили на чай-каву. ОСОБА_9 проживала там постійно. У них була нормальна атмосфера.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснив, що разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_1 з 2003 року працювали. Він знав, що у ОСОБА_11 хворіла попередня дружина. Після її смерті, через деякий час у 2006 році ОСОБА_11 з ОСОБА_9 почали разом проживати. ОСОБА_11 розповідав, що вони проживають разом з дітьми: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , вели спільне господарство, разом їздили на відпочинок. З 2007 року по 2010 рік вони працювали окремо. З 2010 року вони працювали разом на фабриці «РомКар». Він бачив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 як були так і є: разом проживали та ОСОБА_9 допомагала йому по бухгалтерії. Вони разом вибирали та купували Опель. З ОСОБА_11 у нього були професійні та дружні відносини. У нього вдома він був один раз у 2010 році на кухні. Там були ОСОБА_9 та ОСОБА_19 . Це була подружня пара. ОСОБА_9 господарювала на кухні, сиділа з ними. За покупку Опелю вони розмовляли на офісі, це було десь у 2014 році.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_1 з 2007 року та були колегами. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 разом їздили додому на Лівий берег і її періодично підвозили. ОСОБА_11 щодня зранку привозив ОСОБА_9 на роботу, а ввечері забирав. ОСОБА_9 називала його «муж». Про те, що вони не були у шлюбі, вона дізналась на похоронах. Про дітей вони розмовляли як про своїх. Вона показувала фотографії з їх спільного відпочинку. Про батьків ОСОБА_11 , вона знає тільки зі слів ОСОБА_9 . Знає, що мама ОСОБА_11 декілька разів жила у них. ОСОБА_9 займалась похованням, також допомагала ОСОБА_25 . Пізніше на похорони привезли батьків та сестру ОСОБА_11 . Вдома у них вона не була. Вони проживали на Лівому березі біля «Малінки».

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснила, що вона є мачехою ОСОБА_1 . ОСОБА_11 вона узнала з 1999 року через ОСОБА_9 , так як він був її начальником. У 2006 році вони створили сім`ю і почали проживати разом. Спільний побут, бюджет, виховання дітей, відпочинок, спільне з ними святкування Нового року, днів народження. Бачились не часто, десь 4-5 разів у них вдома. Вони їздили на відпочинок у Францію, Дубаї , діти також їздили у Дубаї. День народження ОСОБА_9 святкували у Криму, а ОСОБА_11 - у Європі. Батьків ОСОБА_11 не бачила. Як вона зрозуміла, ОСОБА_11 не хотів бачитись з сестрою. Між батьками ОСОБА_11 також були погані відносини: мама ОСОБА_11 жила у них і вони знімали їй квартиру у тому ж будинку. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 жили з 2006 року по момент його смерті. Вони хотіли зареєструвати шлюб.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 є сусідкою. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 проживали разом дуже довго десь з 2006 року. Жили разом як родина. Він був у них вдома майже кожного дня. Він постійно з ними спілкувався. Це були сімейні відносини, вони разом купували речі, їздили на відпочинок за кордон. Вони купували меблі, він допомагав збирати. Він також з ними їздив на турбазу, відмічали деякі свята.

Свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 був її зятем. У 2006 році померла її дочка. ОСОБА_9 десь через 4 місяці стала допомагати ОСОБА_11 : готувала, прала. Вони жили по АДРЕСА_2 ОСОБА_9 там жила і допомагала, вони разом відпочивали. Вона приходила до них на свята. Батьки ОСОБА_11 не приходили. Вона живе в одному під`їзді з ОСОБА_29 . Вони проживали як чоловік та дружина. ОСОБА_9 завжди вдома була у домашніх речах. Всі меблі купували ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . У ОСОБА_11 з батьками були жахливі відносини. ОСОБА_11 допомагав батькам. У квартирі по ОСОБА_30 вона останній раз була ще до смерті ОСОБА_11 . Коли народилась ОСОБА_19 , вона з чоловіком купили ОСОБА_11 ВАЗ. Після того ОСОБА_11 його продав та купив інший автомобіль. Зі слів ОСОБА_3 вони дали гроші ОСОБА_11 на нову машину, але зі слів ОСОБА_11 їй відомо, що він купив машину за свої кошти.

Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вона знає з 2008-2009 років по службі, вони здавали їй звітність, оскільки вона співробітник Податкової інспекції. Спочатку відносини були ділові, а потім - дружні. У ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були сімейні стосунки. Вони жили разом, вели спільне господарство. Вона була у них в гостях. Разом з ними жили діти: ОСОБА_32 та ОСОБА_19 . Вони жили у 14-поверхівці. Вони купували побутову техніку, меблі, робили ремонт, купили темний Опель. Це були сімейні стосунки, вона навіть не знала, що вони не розписані. ОСОБА_11 хоронила ОСОБА_9 . У ОСОБА_9 в гостях вона була останній раз приблизно восени на лівому березі.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вона знає з 2010 року, оскільки влаштувалась працювати на роботу до ОСОБА_11 . ОСОБА_9 там працювала. Вони жили разом. Вона разом зі своїм чоловіком та ОСОБА_9 і ОСОБА_11 десь у 2013 році їздили відпочивати у Косторополь Ялту . Також на корпоративах ОСОБА_11 був з дружиною - ОСОБА_9 . На відпочинку вони були як чоловік і дружина. В гості один до одного не ходили. ЇЇ чоловік говорив з ОСОБА_11 про автомобіль та совітував йому Опель. ОСОБА_11 забирав ОСОБА_9 з роботи.

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_11 вона знає з кінця 1990 років, а ОСОБА_9 - з 2000 років. Вони працювали на фірмі, де працював її чоловік. Десь у 2006 році ОСОБА_11 з ОСОБА_9 зійшлись та почали виховувати двох дітей. ОСОБА_4 було 12 років. Вона знала, що вони разом жили, вони всі у неї зуби лікували. Їй не відомо такого, щоб вони розходились. Вони їздили за кордон. Проживати у 14-поверхівці в будинку МЖК на 2-му мікрорайоні, точної адреси не знає. В гості вони один до одного не ходили. Десь у 2009 році вона була у них вдома - приводила лікаря. ОСОБА_9 була вдома, там були її речі. Вона була у домашньому халаті. ОСОБА_11 показував їй, що купував машину Шевроле десь у 2006 році. До неї у поліклініку приходила ОСОБА_3 і просила, щоб вона сказала, що ОСОБА_11 на машину Шевроле дала гроші вона. Це було одразу після смерті ОСОБА_11 . Але їй ОСОБА_11 розповідав, що він продав стару машину, а іншу частину грошей взяв авансом на роботі, десь 50% від вартості нового автомобілю.

Свідок ОСОБА_37 у судовому засіданні пояснив, що після того, як померла мама ОСОБА_19 через деякий час ОСОБА_1 з ОСОБА_11 почали разом проживати по АДРЕСА_2 на 8 поверсі. Він жив у тому будинку на 8 поверсі. Вони з ОСОБА_11 разом працювали. ОСОБА_9 також працювала з ними. Вони спілкувались, ходили один до одного у гості на чай, десь 1 раз на тиждень. Свята разом не відмічали. Вони жили як чоловік та дружина. У квартирі були жіночі та дитячі речі. В квартирі жили ОСОБА_9 , ОСОБА_19 та ОСОБА_11 . Не пам`ятає чи жив там син ОСОБА_9 . Вони купували меблі, машину Опель чорний. Десь у 2009-2010 роках мати ОСОБА_11 проживала у нього у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_11 просив, так як у його батьків щось сталось, а він у цей період жив у своїх батьків. Оскільки вони разом проживали, то він думає, що авто придбано за їх спільні кошти. Він бачив, що вони разом ходили на роботу, з роботи повертались разом з ОСОБА_19 , їх діти дружили, все давало зрозуміти, що вони як чоловік та дружина.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_39 вона знайома зі школи. ЇЇ сім`я спілкувалась з сім`єю ОСОБА_29 , разом відмічали свята. У ОСОБА_29 був син ОСОБА_11 . У нього були нормальні відносини з батьками. Їй відомо зі слів ОСОБА_11 , що після смерті дружини у нього була жінка, а що за жінка їй не відомо. Вона знає, що у ОСОБА_11 було Шевроле . ОСОБА_39 говорила, що батьки дали 12000 дол. США на автомобіль. Потім ОСОБА_11 продав Шевроле і купив Опель. Частину грошей на його придбання дали батьки ОСОБА_11 . Гроші ОСОБА_11 давали у її присутності у розмірі 6000 грн., і батьки розповіли їй, що допомогли купити авто ОСОБА_11 . ОСОБА_39 сказала, що Опель забрали зі стоянки у день смерті ОСОБА_11 , а через 2 місяці вона бачила його у місті. Вони дуже тісно спілкуються з сім`єю ОСОБА_29 . На похоронах ОСОБА_11 вона не була. У ОСОБА_11 з ОСОБА_40 були нормальні відносини. Вони спілкувались. Їй не відомо чи ходили батьки у гості, але ОСОБА_11 регулярно приходив до них.

Свідок ОСОБА_39 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_41 був її братом. У ОСОБА_11 з батьками були хороші відносини. У ОСОБА_4 були дуже хороші відносини, просто приходила розповісти про себе, отримати гроші на свята. Допомоги від ОСОБА_19 не було ніякої. Вона намагалась з ОСОБА_19 спілкуватись не дивлячись на те, що вона не допомагала. Приходила десь раз у місяць. ОСОБА_4 проживала з татом і мамою, після смерті матері, до них з прийшла жити теща, не знає на скільки 3 - 6 місяців. До того теща також жила. Після того, як теща пішла десь з 6 місяців у них жила їх мати - ОСОБА_3 . Після 3-4 місяців жила няня. Потім від ОСОБА_11 вона почула, що у нього з`явилась дама. Вона захотіла з нею познайомитись. Десь у кінці 2008 року вона прийшла до них додому і побачила, що ОСОБА_4 там не було, там була якась дама і якийсь хлопчик. Пізніше вона дізналась, що то була ОСОБА_1 . ОСОБА_11 казав, що вона до нього приходить в гості. А він їй купує речі. ОСОБА_4 він відправив до бабусі. Після смерті матері ОСОБА_19 жила у бабусі. У брата був Лачетті після смерті жінки, на нього давали гроші батьки - 12000 доларів США. Коли купували Лачетті ОСОБА_1 і близько не було. Потім був Опель, який купили у 2013-2014 роках. Батьки дали 6000 доларів США, інші гроші були від продажу іншого авто. Після смерті ОСОБА_11 , батьки не мали доступу до Опелю. У квартиру вони також не могли потрапити. ОСОБА_11 за життя вона не погрожувала, що спалить авто. З 2008 року вдома у них вона була десь 3 рази: на день народження та інші заходи заходила по дзвінку, а у він у неї був на роботі десь 4 рази. Батьки у ОСОБА_11 були дуже часто - ходили на дні народження та інші свята. Десь 3-4 рази на рік батьки були вдома у ОСОБА_11 . Вона не звертала уваги чи були речі ОСОБА_1 у квартирі. Вона працювала на ОСОБА_11 у 2008-2010 року та у 2012 році.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 283, серії НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 16, т. 1 а.с. 107).

ОСОБА_5 був зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , належній на праві спільної часткової власності в рівних частках ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 1/2 кожному, у період з 16.05.1997 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ОСОБА_5 за вказаною адресою зареєстрована його дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копіями довідок ТОВ «ЄРЦ КП» (т. 1 а.с. 31, т. 1 а.с. 31 оберт, т. 1 а.с. 108, т. 1 а.с. 109, т. 1 а.с. 113).

Дружина ОСОБА_44 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що визнано сторонами у судовому засіданні.

ОСОБА_1 з серпня 2006 року проживавала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони вели спільне господарство, мали взаємні права і обов`язки, піклувались та виховували дітей, разом їздили на відпочинки, робили ремонт в квартирі, придбавали речі. Ці обставини підтверджуються актами про проживання від 10.05.2019 року, копіями договорів на туристичне обслуговування та закордонними паспортами, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , актовий запис № 93, (т. 1 а.с.30, т. 1 а.с. 32-34, т. 1 а.с. 40-64) та поясненнями свідків.

Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_4 за адресою; АДРЕСА_1 , до теперішнього часу, що визнано сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 23.04.2020 року у справі №686/8440/16-ц, провадження №61-15699св19 визначено, що «законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

У Постанові Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі № № 588/350/15 (провадження № 61-30273св18) вказано, що «для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю». Вирішуючи питання щодо правового режиму майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, «суди мають встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності».

На підставі звернення ОСОБА_1 , Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській обл. було зроблено актовий запис № 283 про смерть ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видано останній свідоцтво про поховання ОСОБА_5 , що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання та свідоцтва про поховання (т. 1 а.с. 17, 18).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 151).

08.05.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Г.В. з заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , що підтверджується копіями заяв від 08.05.2019 року за номером спадкової справи 33/2019 (т.1 а.с. 103, 104).

На підставі їх заяв була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 64148776, номер спадкової справи у нотаріуса 33/2019, що підтверджується копіює витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (т. 1 а.с. 37, т. 1 а.с. 125 оберт).

11.05.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Г.В. з заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , що підтверджується копіями заяв від 11.05.2019 року за номером спадкової справи 33/2019 (т. 1 а.с. 35, 36, т. 1 а.с. 105-106).

Відповідно до роз`яснення щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину за вих. № 300/02-14 від 08.11.2019 року (т. 1 а.с. 192), приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Г.В. надала ОСОБА_3 роз`яснення з питань оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири під АДРЕСА_4 , в якому зазначила, що для видачі такого свідоцтва нотаріусу необхідно надати документи, які підтверджують факт смерті спадкодавця, місце відкриття спадщини, документ, що підтверджує факт родинних відносин та документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно та було рекомендовано звернутись до суду.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 28-29, т. 1 а.с. 114), ОСОБА_5 придбав автомобіль OPEL VECTRA, 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_1 , який був за ним зареєстрований 21.03.2014 року у центрі ДАІ 1205 ГУМВС України у Дніпропетровській області. Вказані обставини також підтверджується відповіддю Територіального сервісного центру № 1244 РСЦ МВС у Дніпропетровській області за № 31/4-1244-27аз від 17.09.2019 року (т. 1 а.с. 141).

ОСОБА_1 у період з 2013 року по 2014 рік працювала у Кам`янському міському центрі зайнятості на посаді головного спеціалісті та отримувала дохід, що підтверджується довідкою про нараховану заробітну плату (т. 1 а.с. 228, т. 1 а.с. 236-237).

Відповідно до звіту про оцінку № 19/07-03 від 08.07.2019 року (т. 1 а.с. 20-27), ринкова вартість легкового автомобілю OPEL VECTRA, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 07.07.2019 року склала 190264 грн. без врахування ПДВ.

Згідно звіту про проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна від 21.11.2019 року (т. 1 а.с.193-196), ринкова вартість двокімнатної квартири, загальною площею 52,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 21.11.2019 року становить 82740 грн.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 було надано належні та допустимі докази, того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за час спільного проживання, працювали, отримували дохід та мали спільний бюджет.

Транспортний засіб - OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , був придбаний ОСОБА_5 21.03.2014 року під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 за їхні спільні кошти для використання у цілях сім`ї.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_3 щодо надання нею та ОСОБА_2 їх сину - ОСОБА_5 грошей на придбання автомобілю марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту до суду надано не було.

Суд не приймає у якості доказу придбання спірного автомобілю за кошти ОСОБА_3 копії договору купівлі-продажу квартири від 16.07.2010 року (т. 1 а.с.145), укладеного між ОСОБА_39 та ОСОБА_45 , оскільки продавцем квартири була не ОСОБА_3 , а ОСОБА_39 . Крім того, спірний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_5 - 21.03.2014 року, тобто з моменту продажу квартири до моменту купівлі автомобіля минуло більше 3 років.

Виходячи з викладеного, є підстави для визнання автомобілю марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку вказаного автомобілю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частково задовольняючи зустрічний позов суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 12 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2018 року у справі «Садов`як проти України» зазначено, що рішення про виселення становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо тільки воно не ухвалене «згідно із законом», не переслідує одну із законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, і не вважається «необхідним у демократичному суспільстві». Вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід ґрунтувався на національному законодавстві, але також стосується якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своєму формулюванні та надавати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування. Крім того, будь-яка особа, якій загрожує виселення, у принципі повинна мати можливість, щоб пропорційність відповідного заходу була визначена судом. Зокрема, якщо було наведено відповідні аргументи щодо пропорційності втручання, національні суди повинні ретельно розглянути їх та надати належне обґрунтування (пункт 27).

Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , якому на праві спільної часткової власності належала 1/2 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вони є спадкоємцями І черги, право спадкування на 1/6 частину спірної квартири належить ОСОБА_4 , ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 , тому вона має право на спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 1/3 частину спірної квартири.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , враховуючи, що він був визнаний об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/2 його частку, суд приходить до висновку, що об`єктом спадкування є 1/2 частина спірного автомобілю, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 , з урахуванням права спадкування ОСОБА_4 , заяви про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_2 на її користь, має право на спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 1/3 частину спірного автомобіля.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні власності шляхом виселення ОСОБА_1 зі спірної квартири, суд зазначає, що ОСОБА_1 тривалий час проживає у спірній квартирі зі згоди власників ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка є власником 1/2 частини квартири, на підставі свідоцтва про право власності, має право на спадкування 1/6 спірної квартири після померлого батька, та відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, має право розпоряджатись належним їй майном, тому підстав для виселення ОСОБА_1 з вказаною квартири немає.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 щодо усунення перешкод у користуванні власністю, а саме автомобілем марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 його, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, суд виходить із наступного.

Право спільної часткової власності на автомобіль марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , мають ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частки, ОСОБА_4 має право на спадкування 1/6 частки спірного автомобіля, ОСОБА_3 - в розмірі 1/3 частки.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що первинне значення у врегулюванні правовідносин між співвласниками має їх домовленість, яка не може підмінятися рішенням суду, проте, при виникненні конфліктної ситуації, що унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд з метою забезпечення рівної реалізації співвласниками їх прав.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 523/4575/16-ц, провадження № 61-4013св18.

Між сторонами наявна конфліктна ситуація з приводу користування автомобілем марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , що підтверджується зверненнями ОСОБА_3 до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 143-144).

Проте, у зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 не ставить питання щодо порядку користування спірним автомобілем або відповідної компенсації, відповідно до її частки, тому суд, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 264 ЦПК України, не може виходити за межі позовних вимог.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 5000 грн., суд виходить із наступного.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Як зазначила позивач за зустрічним позовом, моральні страждання через протиправну та цинічну поведінку ОСОБА_1 , що виражалось у тривалому порушенні її права власності, вона протягом тривалого часу відчувала та відчуває моральні страждання через відверту зневагу до її прав та законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 не довела глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову у цій частині.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 23,317, 319, 358, 368, 1167, 1226, 1258, 1261, 1264, 1267 ЦК України, ст. ст. 3, 71, 74 СК України, 12, 13, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Первісний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ), треті особи: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна (місцезнаходження: 51940, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, бул. Будівельників, 7 прим.73), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з серпня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати автомобіль марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 з ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1051,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1051,96 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна (місцезнаходження: 51940, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, бул. Будівельників, 7 прим.73) про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку автомобілю марки OPEL VECTRA, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 .

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у розмірі 616,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у розмірі 616,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлене 17 лютого 2022 року

Суддя К.Л. Шендрик