ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 6-141/11
номер провадження 2-зз/695/3/22
УХВАЛА

18 березня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю:

секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення виконавчого провадження - тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 із клопотанням про скасування заходів про забезпечення виконання виконавчого провадження, а саме - обмеження у праві виїзду за межі кордону України, яке накладено ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2011р. у цивільній справі №6-141/11.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 24.02.2010р. рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заставне майно, а саме автомобіль MAN 1998 р.н., реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У рамках розгляду вказаної справи в серпні 2009 р. ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, в порядку забезпечення позову, було накладено заборону на відчуження вказаного автомобіля.

24.11.2011р. ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі №6-141/11 задоволено подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань за кредитним договором укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Заявник наполягає, що в подальшому заборгованість ПАТ КБ «Приватбанк» була повністю погашена шляхом звернення стягнення на вказаний автомобіль, заходи забезпечення якого були скасовані ухвалою суду від 11.11.2014р.

Виконавче провадження про справі №2-137/2010 було завершено, заборгованість у ОСОБА_1 перед банком відсутня, що стверджується відповідним листом банку, а тому відсутні будь-які підстави для подальшого існування будь-яких обмежувальних заходів відносно ОСОБА_1 ..

Однак, наприкінці січня 2022р. ОСОБА_1 планував виїхати за кордон у службове відрядження, однак у Державній прикордонній службі України його було повідомлено про наявність обмеження у праві виїзду за кордон, що встановлено вказаною ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2011р. у цивільній справі №6-141/11.

За таких обставин заявник звернувся до суду із вказаною заявою про скасування заходів забезпечення виконання виконавчого провадження.

Учасники по справі в судове засідання не з`явилися, жодних заяв, клопотань чи скарг суду не надали хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, враховуючи належне повідомлення усіх учасників справи про час та місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вказаної заяви виходячи із наступного.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2011 р., по справі №6-141/11 було задоволено подання державного виконавця Макаренка М.М. та обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за кредитним договором.

Із тексту вказаної ухвали вбачається, що ОСОБА_1 має перед ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору, а тому, з метою забезпечення його належного виконання, було накладено вказане обмеження.

Вказана ухвала суду не містить ані суми конкретного грошового зобов`язання, ані чіткої вказівки на відповідний кредитний договір заборгованість по якому має ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» чи вказівку стосовного якого саме виконавчого провадження було застосовано вказане виконавче провадження.

При цьому суд враховує, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.11.2014р. були скасовані заходи забезпечення позову, а саме автомобіль MAN 1998 р.н., реєстраційний номер НОМЕР_1 , а з тексту вказаної ухвали вбачається, що подальше існування заходів забезпечення позову в такий спосіб не є доцільним, оскільки зобов`язання по кредитному договору №108873 CRED від 26.12.2007 р. виконані.

Згідно з листом АТ КБ «Приватбанк» за №7HEOM5HEVOKH7TL6 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 04.02.2022 не має заборгованості перед АТ «Приватбанк».

Тобто, судом встановлено, що на теперішній час відсутня підстава, за якою ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України станом на дату його застосування було врегульовано нормами ст.. 377-1 ЦПК України.

Верховний Суд України у своєму листі від 01.02.2013р. «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» дійшов висновку, що вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку , визначеному ст.. 377-1 ЦПК України та за поданням державного виконавця у зв`язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Між тим, згідно до ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (який діяв станом на час накладення вказаної заборони), передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Разом із тим судом встановлено, що ОСОБА_1 свою заборгованість перед банком погасив, таким чином, існування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, за відсутності стягнення, порушує право ОСОБА_1 на вільне пересування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника та непогашенням боргу у добровільному порядку.

Разом із тим судом встановлено, що на сьогодні відпали всі підстави для існування такого обтяження, оскільки справа розглянута, а рішення по ній набрало законної сили та фактично виконане, борг погашено. Крім того за повідомленням самого банку жодної заборгованості ОСОБА_1 не має.

Таким чином подальше існування обтяження є безпідставним та обмежує права заявника.

Отже, з метою захисту прав та інтересів заявника, відсутністю потреб у застосуванні заходів забезпечення виконавчого провадження, а також у відповідності до норм процесуального права, у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення виконавчого провадження.

Разом із тим вимога заявника про скасування ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2011 року задоволена бути не може, оскільки нормами чинного ЦПК України не передбачено можливості суду першої інстанції скасовувати ухвали суду та виносити постанови про відмову у задоволенні подання державного виконавця Макаренка С.С. щодо накладення обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

Відповідно до п. 4 розділу IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2018 №256/5/65, інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Державної прикордонної служби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

На підставі зазначеного та керуючись

ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення виконавчого провадження у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон задовольнити частково.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі кордону України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яке було застосовано ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2011 року по справі за №6-141/11.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Середа Л.В.