Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/250/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2022 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська районна державна нотаріальна контора, державний нотаріус Боричок Катерина Василівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Виноградівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська районна державна нотаріальна контора, державний нотаріус Боричок Катерина Василівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Копаня Берегівського району помер племінник позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на завершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 частину якого він успадкував після смерті матері ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а іншу 1/2 частину після смерті свого брата ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), однак спадкові права не оформив. Позивач вказує, що як найближчий родич свого племінника вона прийняла спадщину, оскільки звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. із заявою про прийняття спадщини. Разом з цим державний нотаріус надала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок у порядку спадкування за законом.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Третя особа в підготовче судове засідання також не з`явилися.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Копаня Берегівського району помер мій племінник ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.07.2021 р. серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно належне йому (але не оформлене документально за його життя) на день смерті, а саме житловий будинок в АДРЕСА_2 .

Так, згідно довідки виконавчого комітету Виноградівської міської ради №377 від 31.08.2021 р. домогосподарство в АДРЕСА_2 згідно записам погосподарської книги 2, особового рахунку № НОМЕР_2 . рахується за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки виконавчого комітету Виноградівської міської ради №376 від 31.08.2021 р. на день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , вона проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_2 . З нею проживали і були зареєстровані за цією адресою: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 належний їй житловий будинок, фактично вступивши у володіння спадковим майном, згідно діючої на час виникнення цих спадкових правовідносин норми (п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР), успадкувала її дочка ( рідна сестра позивача ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка стала одноосібним власником спадкового майна - житлового будинку в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.08.2017 р. серії НОМЕР_4 .

Згідно довідки виконавчого комітету Виноградівської міської радії №367 від 30.08.2021 р. на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вона проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Згідно довідки виконавчого комітету Виноградівської міської ради №366 від 30.08.2021 р. на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею проживали і були зареєстровані в АДРЕСА_2 : син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер раніше за неї - ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відтак, належний їй (однак не оформлений документально) житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 успадкували у рівних частках по 1/2 частині кожний, її сини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , але спадкові права не оформили.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.10.2018 р. серії НОМЕР_5 . Його частку 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , як спадкоємець, який разом проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою, успадкував, у порядку ст. 1262, ч.3 ст. 1268 ЦК України, його брат (племінник позивача) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Отже ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 після смерті ОСОБА_4 став одноосібним власником спадкового майна - житлового будинку в АДРЕСА_2 , але за життя спадкові права не оформив.

Після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем щодо спадкового майна є позивач по справі ОСОБА_1 , як тітка померлого, оскільки він не був одружений та не мав дітей.

За час свого життя племінник позивача заповіт не залишив, відповідно спадкування відбувається за законом.

Суд констатує, що позивач після смерті спадкодавця, як спадкоємець за законом п`ятої черги спадщину прийняла, оскільки у межах шестимісячного строку після його смерті, а саме 10.11.2021 p., звернулася з письмовою заявою про прийняття спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори, яка того ж дня зареєструвала відповідну спадкову справу, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі .

Згідно положень ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., де їй було надано лист-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2021 року за № 325/01-16, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Разом з тим правовстановлюючих документів на будинок не виготовлено.

Таким чином позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності оригінала правовстановлюючого документа на спадковий будинок.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Стаття 1265 ЦК України визначає, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 1168 від 05.11.2021, житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 будівництвом завершений (рік будівництва будинку - 1980). Загальна корисна площа житлового будинку становить 92,6 кв. м, в тому числі житлова 43,2 кв. м.

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року правовстановлюючі документи на житловий будинок не оформлені.

Спадковий житловий будинок рахується за ОСОБА_5 згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Виноградівської міської ради № 377 від 31.08.2021 р.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1265, 1268 України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , зареєстрованою в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на завершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 , загальною площею - 92,6 кв. м, в тому числі житловою 43,2 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті племінника, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.03.2022.

ГоловуючийТ. Ю. Левко