Справа № 676/719/22
Номер провадження 2-о/676/59/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Терещенко В.М.

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи адвоката Мішалової М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янець-Подільський справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців відносно ОСОБА_2 . Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що з 22 вересня 2007 р. проживала із ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі який розірвано 26 січня 2022 р. рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду. Від спільного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Діти проживають разом із нею. З грудня 2020 р. ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 фактично не проживає так як вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з того часу. Дана квартира належить заявниці та її батькам. Починаючи з 2016 р. за час спільного проживання з ОСОБА_2 останній постійно підіймав на заявницю руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні побиття, психологічний тиск з боку ОСОБА_2 на очах у неповнолітніх дітей стали підставою розриву їхніх відносин. Проте ОСОБА_2 все рівно не залишає її у спокої: весь час її переслідує, погрожує фізичною розправою, ображає, нецензурно виражається на її адресу та на адресу дітей, чинить психологічний тиск, як на заявницю так і на неповнолітніх доньок. З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 відповідно до ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просить суд: видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання (перебування) заявника та її неповнолітніх дітей у квартирі за номером АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей; обмежити спілкування з постраждалими дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за місцем їх перебування та навчання; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні заявниця та її представник подану заяву просили задовольнити. Суду заявник пояснила, що старші діти відвідують школу, наймолодша донька за станом здоров`я не відвідує дитсадок, в зв`язку із протиправними діями ОСОБА_2 вимушена була з 03.12.2021 р. по 15.01.2022 р. проживати у сестри.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник в суді вимоги заявника визнав частково, не заперечив щодо винесення обмежувального припису відносно заявника оскільки із нею перебуває в неприязних відносинах в зв`язку із розірванням шлюбу, подружньою зрадою, просить відмовити в частині вимог щодо обмежень в спілкуванні з дітьми. Суду ОСОБА_2 пояснив, що незважаючи на розлучення із заявником любить своїх дітей, підтримує з ними добрі стосунки; середня донька попереджала його про протиправні дії які відносно нього готує колишня дружина яка налаштовує дітей проти нього, не дає можливості спілкуватися з ними; проживає у своїх батьків в будинку який знаходиться недалеко від квартири в якій мешкає заявник із дітьми, відстань менше ніж 100 м; зареєстрований в квартирі заявника де проживав із сім`єю до середини вересня 2021 р., в квартирі залишалися його особисті речі та документи, 03.12.2021 р. забирав особисті документи з квартири. Представник вважає вимоги заявника в частині встановлення обмежень в спілкуванні з дітьми не доведеними в зв`язку із недоведеністю вчинення її довірителем психологічного насилля відносно дітей, просить суд врахувати, що її довіритель не визнаний судом винним у вчинені правопорушень передбачених ст. 173-2 КУпАП. .

Заслухавши пояснення учасників справи, пояснення свідків, в т.ч. пояснення заявника в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22 вересня 2007 року перебували у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець- Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №921.

Від спільного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 січня 2022 року шлюб між ними було розірвано.

Діти проживають разом із заявницею, що підтверджується довідкою №3761/04-17 про склад сім`ї, виданою відділом реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради від 22 грудня 2021 р. Дана квартира належить заявниці та її батькам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду виробничого об`єднання «Електроприлад» 19 лютого 1999 року. ОСОБА_2 зареєстрований в зазначеній квартирі.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пунктів 8 та 9 частини 1 статті 1 цього Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

В силу пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон 2229-VIII), психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно пункту 17 частини 1 статті 1 Закону 2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частинами 1 та 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Як встановлено судом, відносно ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративні правопорушення: від 08.12.2021 р. серія ВАБ № 498234 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, про те, що 03.12.2021 р. о 12 год. 00 хв-н по АДРЕСА_1 через вхідні двері квартири вчинив психологічний тиск та пошкодив двері, подія відбувалася в присутності трьох малолітніх дітей(а.с. 14); від 12.12.2021 р. серія ВАБ № 498371 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, про те, що 05.12.2021 р. о 14.36 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив конфлікт з своєю дружиною ОСОБА_1 в ході якого висловлювався в її адресу нецензурними та образливими словами, словесно погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск(а.с.15); від 12.01.2022 р. серія ВАБ № 498372 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, про те, що 14.12.2021 р. о 16.00 год. біля НВК № 14 по вул.Героїв Небесної Сотні, в м.Кам`янець-Подільський ОСОБА_2 вчинив конфлікт з своєю дружиною ОСОБА_1 під час якого висловлювався в її адресу нецензурними словами, погрожував і кричав, чинив психологічний тиск в присутності неповнолітньої дочки, чим вчинив домашнє насильство (а.с.16). На день розгляду справи - справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності перебувають на розгляді в суді та не розглянуті по суті.

Допитана в якості свідка заявник ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_2 з 2016 р. неодноразово вчиняв відносно неї фізичне насильство, в т.ч. і в присутності старшої доньки ОСОБА_3 . В зв`язку з його протиправними діями в поліцію не зверталась, вперше звернулася в поліцію 03.12.2021 р. коли останній погрожував увірватися в квартиру та розправитися з нею, пошкодив вхідні двері, в той час в квартирі знаходилася із дітьми, наймолодша донька дуже перехвилювалася, в зв`язку з чим вимушена була із дітьми переїхати проживати до сестри, мав місце конфлікт з погрозами розправи та нецензурною лайкою зі сторони чоловіка і 05.12.2021 р. біля школи з якої забирала старшу доньку.

Факт вчинення умисних дії фізичного та психологічного характеру відносно заявника та малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підтверджується крім пояснень заявника в суді в якості свідка також наданим заявником та заслуханим судом під час судового розгляду звукозаписом телефонних розмов, які мали місце 03.12.2021 р. та 05.12.2021 р. між заявником, малолітньою донькою заявника ОСОБА_3 та заінтересованою особою по справі ОСОБА_2 які містять нецензурну лайку та погрози останнього як дружині так і дитині, плач малолітньої ОСОБА_5 03.12.2021 р. при розмові, а також поясненнями в суді свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доведеність фактів, що заінтересованою особою вчинялись психологічне і фізичне насильство щодо заявниці, та психологічне насильство відносно старшої та наймолодшої доньки.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. В зв`язку з цим, суд критично оцінює твердження заінтересованої особи та його представника, що відсутність винесених судом постанов про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд, оцінюючи наявні ризики та вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, приходить до висновку, що події, які мали місце між заявником, дітьми та заінтересованою особою свідчать про вчинення психічного та фізичного насильства відносно заявниці, малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зі сторони заінтересованої особи, враховуючи виниклі між колишнім подружжям неприязні стосунки, існує висока вірогідність повторювання таких дій кривдником щодо потерпілої від домашнього насильства побоюватися за своє життя, здоров`я та безпеку свого проживання та дітей, у зв`язку із чим вважає, що подану заяву слід задовольнити частково. При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 в суді не заперечив щодо винесення на максимальний строк обмежувальний припис в частині колишньої дружини. В той же час суд враховує, що між нинішнім місцем проживання ОСОБА_2 та колишньої дружини з дітьми незначна відстань, що на переконання суду менша за 100 м, і що підтверджується наданою ОСОБА_2 та оглянутої в судовому засіданні фото. Також суд враховує, що ОСОБА_5 ніде не навчається оскільки не досягла шкільного віку, після подій, що мали місце в грудні 2021 р. діти(середня та молодша донька) за згоди заявника по справі спілкувалися із батьком, суд дійшов висновку що застереження в частині спілкування заінтересованої особи з дітьми підлягають частковому задоволенню строком на три місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 263-365, 268, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,(зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 (шість) місяців, а саме: заборонити перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей у квартирі за номером АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав строком на 3 (три) місяці, а саме: обмежити спілкування з постраждалою малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем її перебування та навчання; обмежити спілкування з постраждалою малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за місцем її перебування; заборонити вести листування, телефонні переговори з малолітньою донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В