Справа № 455/269/21
Провадження № 2-о/455/5/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді - Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань, цивільну справу №455/269/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2021 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Брона М.В. звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, в якій посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця заявника - ОСОБА_2 .

07.03.1995 року секретарем Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області було посвідчено заповіт ОСОБА_2 за реєстровим № 21, відповідно до тексту якого, вона зробила наступне розпорядження: належний їй на праві приватної власності житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 заповіла внуку ОСОБА_1 .

У 2017 році, з метою належного оформлення своїх спадкових прав, ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Сивака М.І., однак йому було відмовлено у прийнятті такої заяви у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

ОСОБА_1 постійно проживав зі спадкодавцем понад 10 років, проте його місце реєстрації у паспорті громадянина України не співпадало з місцем проживання та смерті спадкодавця.

Підтвердження факту постійного проживання з ОСОБА_2 необхідне ОСОБА_1 для одержання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, щоб належним чином оформити право власності на спадкове майно.

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 03.03.2021 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 12 годину 00 хвилин 25.06.2021 року.

Ухвалою суду від 25.06.2021 року підготовче засідання відкладено на 17 годину 00 хвилин 11.08.2021 року.

Ухвалою суду від 11.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 16.02.2022 року, яке було відкладено на 10 годину 45 хвилин 04.03.2022 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 16.02.2022 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, вимоги заяви підтримує повністю. В судовому засіданні 16.02.2022 року заявник ОСОБА_1 пояснив, що дійсно постійно проживав з бабусею та дідусем, а після смерті останнього, лише з бабусею, попри те, що був зареєстрованим у м.Львові, школу фактично відвідував за місцем постійного проживання в с.Скелівка.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Брона М.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 21.02.2022 року надіслала на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, вимоги ОСОБА_1 , викладені у заяві підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 08.04.2021 року до суду надійшла заява за підписом міського голови М.Королюк, в якій вона просила розгляд справи проводити без участі представника Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с.25).

Дослідивши матеріали справи, 16.02.2022 року заслухавши пояснення заявника та допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії НОМЕР_1 , виданим 27.02.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №68 (а.с.8).

З свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 , виданого 05.05.1984 року Львівським палацом урочистих подій, відомо що 05.05.1984 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_5 зареєструвавши шлюб у Львівському палаці урочистих подій, у зв`язку з чим ОСОБА_5 змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.7).

З свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 , виданого 08.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, відомо, що її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Із свідоцтв про смерть, серії НОМЕР_4 , виданого 13.12.2006 року Скелівською сільською радою Старосамбірського району Львівської області (а.с.5) відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років померла ОСОБА_2 , а ще раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років помер ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 , виданим 13.03.1991 року Скелівською с/Радою Старосамбірського району Львівської області (а.с.68, зворотньої сторони).

ОСОБА_2 була власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Старосамбірської міської Ради народних депутатів від 21.09.1984 року №208 та рішення Скелівського сільвиконкому від 15.04.1992 року №6 (а.с.68).

07.03.1995 року ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Скелівської сільської Ради народних депутатів Старосамбірського району Львівської області Копцюх Н.О. та зареєстрований в реєстрі за №21, згідно якого на випадок смерті зробила таке розпорядження, а саме: належний їй на праві особистої власності житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , заповіла внуку ОСОБА_1 (а.с.9).

Як було встановлено в судовому засіданні 19.10.2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивака М.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї бабці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак нотаріусом йому було відмовлено у прийнятті такої заяви у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання, що підтверджується листом приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Сивака М.І. №249/02-14 від 19.10.2017 року (а.с.10).

З довідки виданої старостою Старостинського округу №2 сіл Скелівка, Глибока, Засадки Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області №49 від 04.03.2021 року відомо, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . На день смерті з нею проживав внук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт від імені ОСОБА_2 у виконкомі Скелівської сільської ради посвідчувався 07.03.1995 року за реєстраційним номером 21 (а.с. 17).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили, що дійсно заявник ОСОБА_1 проживав разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 , ходив до школи в с.Скелівка. Заявник був на похороні ОСОБА_2 та допомагав її похованням бабці.

У суду не виникає сумніву у правдивості цих свідчень, оскільки вони підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів, які підтверджують факт проживання ОСОБА_1 разом зі своєю бабцею на момент її смерті.

Частиною 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємецьза заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа: свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Як убачається з матеріалів справи інші спадкоємці за заповітом та законом відсутні.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцями є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Судом під час розгляду справи знайшли своє підтвердження викладені ОСОБА_1 обставини, на які він посилається, а тому приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання в АДРЕСА_1 зі спадкодавцем своєю бабцею на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.81, 89, 293, 315, 319 ЦПК України, ст.ст.1218, 1222, 1223,1220, 1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Пошивак Ю.П.