ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 647/1004/21 Головуючий в І інстанції Кириленко М.О.
Номер провадження 22-ц/819/199/22 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Полікарпової О.М.

суддів: Воронцової Л.П.

Склярської І.В.

секретар Юськів І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області в складі судді Кириленко М.О. від 11 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13.11.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1496152, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит в сумі 12 000 грн., зі сплатою процентів та інших платежів, визначених умовами договору. Внаслідок не належного виконання зобов`язань по кредитному договору у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 43152 грн., з яких: 12000 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 6480 грн. - сума заборгованості за відсотками; 24672 грн. - сума заборгованості за пенею.

08 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08042020, за яким позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором, тому просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також вирішити питання щодо понесених судових витрат.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» кредитну заборгованість за договором №1496152 від 13.11.2019 року у розмірі 43 152,00 грн., а також судові витрати в розмірі 2 270,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладення з ТОВ «Авентус Україна» кредитного договору та фактичного отримання ним кредитних коштів. Вказує на те, що в матеріалах справи не містяться докази на підтвердження перерахування коштів ТОВ «Авентус Україна» на його банківський рахунок, чи перерахунок коштів в будь-який інший спосіб, а також докази, які підтверджували б, яким чином було відправлено код для підписання договору, на яку електронну адресу (номер телефону тощо), номер транзакції, код підписання договору.

При цьому зазначає, що подана позивачем до суду копія договору позики в розділі 7 «Реквізити та підписи сторін» містить лише інформацію про позикодавця та прізвище, ім`я та по-батькові відповідача, а також надрукований запис «електронний підпис». Тому вважає її неналежним доказом, оскільки вона не підтверджує факт підписання ним договору позики за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису.

Апелянт посилається також на те, що позивачем не було дотримано порядку укладання електронного договору, встановленого ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: матеріали справи не містять жодних підтверджень, що договір №1496152 від 13.11.2019 року був акцептований сторонами, в порядку передбаченому законом; що цей договір він підписав; що саме цей договір він розумів, ознайомився із ним та погодився з отриманням грошових коштів на умовах, визначених у договорі; що договір взагалі містить умови щодо кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойкою у зазначеному в цьому договорі розмірах і порядку нарахування. Копія його паспорта, яка була долучена до матеріалів позову містить дату завірення 14.11.2018 року, при цьому правовідносини з підстав укладання кредитного договору виникли 13.11.2019 року, тому вважає дану копію в силу ст.77 ЦПК України неналежним доказом у справі.

Висновок суду про те, що він ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Авентус Україна», оскільки вони перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та є публічною інформацією, вважає таким, що не ґрунтується на вимогах закону, так як він їх не підписував, а тому позивачем не доведено, що він погодився на приєднання до цих Умов та правил надання фінансових послуг.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції й на те, що відповідна виписка по його картковому рахунку разом із матеріалами позовної заяви чи безпосередньо під час розгляду справи судом, позивачем надана не була. Разом з тим, розрахунок заборгованості не є доказом існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розміру, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на його рахунок позивачем не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Посилається на те, що відповідно до умов вступної частини договору №1496152 від 13.11.2019 року невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) на укладання договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Розділом 5 Правил передбачений порядок укладення договорів, зокрема, клієнт обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк позики і розпочинає реєстрацію на Веб-сайті (п.5.1).

Також зазначає, що договір, графік платежів та паспорт кредиту були підписані електронним підписом 13.11.2019 року.

Крім того вказує на те, що на їхнє звернення до ТОВ «Авентус Україна» щодо витребування інформації, яка б підвереджувала підписання договору відповідачем та перерахування йому коштів, було отримано інформацію за якою можливо ідентифікувати прізвище, ім`я та по-батькові боржника, його ПІН, номер укладеного договору позики по якому надано кошти та зазначено код підписання договору, а також отримано лист №7923-ВП від 09.04.2020 року, за яким ТОВ «Вей Фор Пей» було здійснено за дорученням ТОВ «Авентус Україна» переказ коштів на картку клієнта, а саме, перерахування 13.11.2019 року коштів на суму 12 000 грн.

Доводи апелянта вважає необґрунтованими, належними доказами не підтвердженими та такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Також вказує на те, що апелянтом до апеляційної скарги не було надано нічого, що б спростовувало докази надані позивачем до суду першої інстанції, заперечувало би суть позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13.11.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №1496152 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с.5-6). Згідно з умовами вказаного договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (далі - Правила), які розміщені на сайті creditplus.ua/assets/uploads/public/pravila_18.03.2019.pdf. Приймаючи умови цього договору, Клієнт підтверджував, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (надалі договір).

Відповідно до п.1.1 Розділу 1 договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 12 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Позика видавалася строком на 30 днів. договір діяв до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором (п.1.2. договору).

Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою (п.1.3. договору): знижена процентна ставка становить 1,35 % від суми позики за кожен день користування позикою (492,75% річних) у межах строку надання позики (п.1.3.1. договору). Стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожний день користування (657% річних) (п.1.3.2. договору). Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 140,50 % від суми позики (у процентному виразі) або 16 860 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти за користування позикою 40,50 % від суми позики (у процентному виразі) або 4 860 грн. (у грошовому виразі) (п.1.4. договору).

Позика надавалася шляхом перерахування ТОВ «Вей Фор Пей» за дорученням ТОВ «Авентус Україна» грошових коштів на банківську картку, вказану клієнтом.

Згідно з підпунктами 1, 5 пункту 2.1 договору ТОВ «Авентус Україна» мало право вимагати від клієнта повернення позики, сплати процентів за користування нею та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за даним договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта.

Підпунктами 1, 3 пункту 2.4 договору визначений обов`язок клієнта у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності); виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором, Правилами та чинним законодавством України.

Пунктом 4.5 договору визначено, що штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів, пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить 6000 грн.

08.04.2020 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) був укладений договір факторингу №08042020, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору (а.с.13-17).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №08042020 від 08.04.2020 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором в сумі 43 152,00 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6480 грн. сума заборгованості за відсотками; 24 672 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.20).

На підтвердження заявлених до ОСОБА_1 вимог про стягнення заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду першої інстанції копію договору (а.с.5-6); паспорт споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)» (а.с.7-8), картку обліку за укладеним з ОСОБА_1 договором (а.с.23).

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта відносно того, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів, які б свідчили про укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна», а також щодо отримання чи перерахування йому грошових коштів, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 6, частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до статті 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статті 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За умовами договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті Товариства за посиланням, наведеним у договорі.

Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Порядок укладення договорів, визначений розділом 5 Правил надання коштів у позику, передбачає ряд послідовних двосторонніх дій (таких як реєстрація клієнтом на веб-сайті Товариства із зазначенням особистих засобів зв`язку, ознайомлення з Правилами; направлення Товариством за вказаними клієнтом засобами зв`язку коду (одноразового ідентифікатора), який клієнт має ввести на сайті; підтвердження клієнтом, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом; реєстрація банківських рахунків для перерахування коштів та погашення позик; пропозиція Товариством клієнту укласти електронний договір; прийняття клієнтом указаної пропозиції шляхом натискання кнопки «Погоджуюсь/Согласен» у особистому кабінеті; надіслання йому Товариством засобами зв`язку одноразового ідентифікатора у вигляді коду; введення клієнтом на сайті отриманого від Товариства коду, чим направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції, після чого договір вважається укладеним).

Вказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» не був би укладений.

За таких обставин доводи апелянта відносно того, що позивачем не було надано доказів, що під час укладання договору він був ознайомлений саме з тими Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Авентус Україна», які перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та є публічною інформацією, колегія суддів відхиляє.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Так, з картки обліку слідує, що 13.11.2019 року відповідно до умов Договору, ТОВ «Авентус Україна» було перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 12 000 грн., при цьому дій щодо погашення кредиту він не вчиняв. З цієї ж картки обліку вбачається з чого складається викладена в позові сума 43 152 грн. (а.с.23).

Також наявний в матеріалах справи лист ТОВ «Авентус Україна» від 8 квітня 2020 року містить інформацію про дані, які підтверджують видачу на платіжну картку ОСОБА_1 он-лайн кредиту за договором №1496152, а саме: WFP transaction code creditplus-4023907, ID клієнта 517511, код для підписання договору М298413 (а.с.68-69).

З листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» вбачається, що відповідно до договору ВП-200417-1 від 20.04.2017 року було здійснено за дорученням ТОВ «Авентус Україна» наступний успішний переказ коштів на картку клієнта: 13.11.2019 року на суму 12 000 грн., маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 730077, номер транзакції в системі WayForPay creditplus-4023907 (а.с.71-72).

Окрім того, в матеріалах справи міститься копія завіреного паспорта ОСОБА_1 та фото останнього з карткою отриманою в ПАТ «ПриватБанк», останні цифри якої 2236 (а.с.141-144).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Оскільки матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 отримав у ТОВ «Авентус Україна» кредитні кошти, які вчасно не повернув, з нього на користь правонаступника кредитора ТОВ «Авентус Україна» - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належить стягнути заборгованість, що виникла внаслідок неналежного виконання ним умов договору.

До такого висновку прийшов і суд першої інстанції. При цьому розрахунок по процентам (картка обліку), який був наданий позивачем до позову не відповідає умовам договору.

Так, за умовами графіку платежів до договору, відповідач повинен повернути та сплатити 13.12.2019 року: суму позики в розмірі 12 000 грн., нараховані проценти в розмірі 4 860 грн., а разом 16 860 грн. (на зв. а.с.6).

Однак, як вбачається з розрахунку (картка обліку) на день закінчення договору (строк кредитування 30 днів) 13.12.2019 року, позивач нарахував основний борг та відсотки в загальній сумі 18 480 грн. (а.с.23).

Таким чином, з зазначеного розрахунку (картка обліку), слід відняти від неправильно зазначеної позивачем суми заборгованості 18 480 грн., яка підлягала поверненню відповідачем після закінчення 30 дня строку кредитування, правильний розрахунок суми, зазначений у графіку платежів до договору - 16 860 грн., та отримавши різницю, зменшити розмір кредитної заборгованості на 1620 грн.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні шляхом зменшення суми кредитної заборгованості стягнутої з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» з 43 152 грн. до 41 532 грн. ( 43 152 грн. 1 620 грн.).

Посилання апелянта на те, що позивачем не було надано відповідної виписки по його картковому рахунку, а розрахунок заборгованості, що міститься у матеріалах справи не відповідає вимогам закону колегія суддів до уваги не приймає, оскільки апелянт взагалі не визнає факт укладення договору та отримання коштів на картку і за таких обставин не заперечує, що кошти ТОВ «Авентус Україна» ним не повертались. З огляду на цю обставину суд апеляційної інстанції перевірив наданий позивачем розрахунок на відповідність його умовам договору і дав йому оцінку як доказу.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення в частині задавлених вимог, а тому підлягають відхиленню.

В порядку ч.13 ст.141 ЦПК України, зважаючи на результат розгляду справи, пропорційно до задоволених вимог позовної заяви та апеляційної скарги ((41 532 грн.х100 : 43 152 грн.)= 96 %), рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині суми стягнутих судових витрат з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» шляхом їх зменшення з 2270 грн. до 2179,20 грн. (2270 грн. х 96 %).

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року змінити, зменшивши розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з 43 152 грн. до 41 532 грн., а також розмір судового збору, який належить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів, з 2 270 грн. до 2179,20 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

І.В. Склярська

Повний текст постанови складено 22 лютого 2022 року

Суддя О.М. Полікарпова