Провадження № 2/201/1223/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Батманової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання договору недійсним та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 15 грудня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 20 липня 2020 року та 12 серпня 2020 року чоловік позивача - ОСОБА_2 уклав з Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області типові договори № 0004 та № 0005 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску), відповідно до умов якого сплатив єдиний внесок за попередній період з 01.01.2013 по 31.01.2015 в сумі 51 953,00 грн. та з 01.02.2015 по 28.02.2015 в сумі 2 078,12 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Відповідно до підпункту 1 та підпункту 3 пункту 4 укладених договорів Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зобов`язалось надавати безоплатно на вимогу членів сім`ї померлого відомості про сплачені суми єдиного внеску та інші відомості, що стосуються чоловіка позивача, а також взяти його на облік в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області позивача було повідомлено про відсутність законодавчих підстав для повернення мені сплачених її чоловіком коштів по договорам № 0004 від 20.07.2020 та № 0005 від 12.08.2020. А тому позивач просила суд визнати недійсними типовий договір № 0004 від 20 липня 2020 року та типовий договір № 0005 від 12 серпня 2020 року. Стягнути з відповідачів сплачені за вказаними договорами кошти, а також судові витрати.

Відповідачі надали відзиви, в яких заперечували проти задоволення позову, посилаючись на невірно обраний спосіб захисту права позивачем та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 до ГУ ДПС 10.07.2020 вх.№69184/ФОП та 03.08.2020 вх.№77566/ФОП надано заяви про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) з проханням укласти договір про добровільну участь за період з 01 січня 2013 року по 28 лютого 2015 року у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та взяття на облік платника єдиного внеску на добровільних засадах.

20 липня 2020 року та 12 серпня 2020 року ОСОБА_2 уклав з Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області типові договори № 0004 та № 0005 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску), відповідно до умов якого сплатив єдиний внесок за попередній період з 01.01.2013 по 31.01.2015 в сумі 51 953,00 грн. та з 01.02.2015 по 28.02.2015 в сумі 2 078,12 грн. (а.с. № 12-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. № 21).

ГУ ДПС 30.07.2020 розірвано договір № 0004, 22.08.2020 розірвано договір № 0005 у зв`язку з закінченням терміну дії договору.

Відповідно до пункту 8 статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», договір про добровільну участь може бути достроково розірваний:

1)застрахованою особою:

-за її бажанням, якщо договір діяв не менше одного року;

-у разі систематичного порушення умов договору територіальним податковим органом;

2)податковим органом у разі:

-набуття застрахованою особою відповідно до цього Закону зобов`язань щодо участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування;

-виникнення обставин, що не відповідають визначеним цим Законом вимогам до осіб, які мають право брати добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування;

-систематичного порушення застрахованою особою умов договору;

-смерті застрахованої особи;

3)за згодою сторін, якщо договір діяв не менше одного року.

В інших випадках дострокове розірвання договору про добровільну участь не допускається.

До ГУ ДПС 11.09.2020 надійшла заява від ОСОБА_1 з повідомленням що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , та з проханням розірвати договори та повернути сплачені кошти на що була надана відповідь про відмову оскільки договори вже були розірвані, а для повернення коштів відсутні законодавчі підстави.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Частиною 1 ст. 24 Закону визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 12 Закону, особи, які досягай 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Ці особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Статтею 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є: особи, які досягай 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату).

Частиною 4, 5 статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що у договорі про добровільну участь зазначаються: назва документа; відомості про особу, які вносяться до системи персоніфікованого обліку (частина третя статті 20 цього Закону); строк дії договору; порядок сплати єдиного внеску та рахунки, на які він має сплачуватися; умови набуття застрахованою особою права на виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням відповідно до закону; умови розірвання договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін або передбачені типовим договором про добровільну участь, що не суперечать законодавству про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання.

Договором про добровільну участь може бути передбачена одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року). Сума сплаченого єдиного внеску за кожен місяць такого періоду не може бути меншою за мінімальний страховий внесок на дату укладення договору, помножений на коефіцієнт 2.

В усіх випадках ця сума не може бути більшою за суму єдиного внеску, обчисленого виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої на дату укладення договору.

Одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, передбачена цією частиною, може бути здійснена за окремим договором, укладеним у порядку, передбаченому частинами першою, третьою та четвертою цієї статті.

Відповідно до інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування , яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства фінансів України від 28 березня 2016 року №393, від 7 вересня 2016 року №813) визначено, що платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є: - члени особистого селянського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню,- на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (одночасно на пенсійне, на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності); - особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними підпунктами 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, та не належать до платників єдиного внеску, визначених підпунктами 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, в тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - виключно на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Інструкцією визначено, що з особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, після перевірки викладених у заяві відомостей органами доходів і зборів у строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну' участь відповідно до типового договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, наведеного у додатку 4 до цієї Інструкції.

Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання: 1) у разі бажання особи сплатити єдиний внесок за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року), і отримання від неї заяви про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування після перевірки викладених у заяві відомостей органами доходів і зборів у строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за формою, наведеною в додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 8 статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» договір про добровільну участь може бути достроково розірваний: 1) застрахованою особою: за її бажанням, якщо договір діяв не менше одного року; у разі систематичного порушення умов договору територіальним органом доходів і зборів; 2) органом доходів і зборів у разі: набуття застрахованою особою відповідно до цього Закону зобов`язань щодо участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування; виникнення обставин, що не відповідають визначеним цим Законом вимогам до осіб, які мають право брати добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування; систематичного порушення застрахованою особою умов договору; смерті застрахованої особи; 3) за згодою сторін, якщо договір діяв не менше одного року. В інших випадках дострокове розірвання договору про добровільну участь не допускається.

Статтею 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до інструкції, сплачені суми єдиного внеску в разі дострокового розірвання договору про добровільну участь поверненню не підлягають, при цьому період, за який сплачено єдиний внесок, враховується до страхового стажу тільки за умови подання звіту.

Також відповідно до відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області укладання типових договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування не входить до повноважень Пенсійного фонду України, тому інформація щодо типових договорів N00004 від 20.07.2020 та N00005 від 12.08.2020 в Управлінні відсутня.

Крім того, кошти, сплачені ОСОБА_2 у розмірі 54031,12грн., на рахунки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надходили. У квитанції від 24.07.2020 року про сплату суми в розмірі 54031,12грн. Вказані реквізити Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області, тому вважаємо, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є неналежною стороною по справі.

Відтак, твердження позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, спростовуються вищевказаними обставинами та наданими відзивами з додатками, не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити, оскільки суду не надано та судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 76-78, 81-82, 89, 130, 137, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання договору недійсним та стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Батманова