Справа № 682/805/21
Провадження № 2/682/21/2022
08 квітня 2022 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П..,
розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та до ОСОБА_1 як законного представника неповнолітнього відповідача ОСОБА_2 про захист порушеного права кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором,
13.04.2021 АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та до ОСОБА_1 як законного представника неповнолітньої відповідачки ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року на суму 236 800 грн 94 коп шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; виселення громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які зареєстровані та проживають у іпотечній квартирі АДРЕСА_1 із зняттям їх з реєстраційного обліку та без надання іншого жилого приміщення; стягнення судових витрат.
В заяві до суду представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» Сірочук І. просить розглянути справу за її відсутності, на підставі письмових доказів; не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі; порядок і наслідки заочного розгляду їй відомі і зрозумілі.
Відповідач ОСОБА_1 , який дії у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності або про поважні причини неявки. Відзив на позов не подав.
Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області належним чином повідомлений про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності та надав суду письмовий висновок органу опіки і піклування щодо захисту прав та законних інтересів неповнолітньої відповідачки ОСОБА_2
Враховуючи наявність у справі доказів про одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд знаходить за можливе ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 31 липня 2008 року ОСОБА_1 подав заяву-анкету на отримання кредиту під заставу до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.10-12).
Дружина відповідача ОСОБА_6 (а.с.216) надала згоду ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на отримання ОСОБА_1 кредиту, про що подала відповідну заяву (а.с.19).
13 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/2325/82/1888 (а.с.13-17).
14 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержателем) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (іпотекодавцями) був укладений Договір іпотеки № б/н. Відповідно до умов п.1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , яка належала іпотекодавцям - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі приватизації. Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 182707 гривень (а.с.20-22).
Із Свідоцтва на право власності на житло від 21.06.1993 р вбачається, що квартира АДРЕСА_1 шляхом приватизації передана у спільну сумісну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у спільну сумісну власність (а.с.182).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 06.10.2009 р, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.25).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 10.01.2011 р, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.24).
Після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв їх син - ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.03.2019 р (а.с.183) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.03.2019 р (а.с. 202), Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.35-36).
Відповідно до ч. 2 ст. 523 ЦК України застава, встановлена первісним боржником, зберігається після заміни боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином на підставі ч. 2 ст. 523 ЦК України після заміни боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідачем ОСОБА_1 застава (іпотека) квартири АДРЕСА_1 відповідно до Договору іпотеки від 14 серпня 2008 року зберігається.
Відповідач ОСОБА_1 свого зобов`язання за кредитним договором № 014/2325/82/1888 від 13 серпня 2008 року не виконує.
Рішенням Славутського міськрайонного суду від 09 березня 2010 р у справі № 2-308/2010 позовні вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/2325/82/1888 від 13.08.2008 р у розмірі 236800 грн 94 коп і 1820 грн судових витрат.

Рішення суду від 09.03.2010 р знаходиться на примусовому виконанні, що стверджується постановою приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2019 р (а.с.27) і на час звернення з позовом до суду не виконане, що стверджується долученою до справи Інформацією про виконавче провадження від 08.04.2022 р з додатками (додається).

Станом на 09.10.2020 р у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість за Кредитним договором № 014/2325/82/1888 від 13 серпня 2008 р в сумі 64 977 доларів 45 центів США, яка складається з: 24 757 доларів 30 центів США заборгованість за кредитом; 40 220 доларів 15 центів США заборгованість по відсоткам, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.7-9).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Отже, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 36 Закону України «Про іпотеку»).

Умовами договору іпотеки № б/н, укладеного 14 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержателем) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (іпотекодавцями), передбачено, що в разі порушення кредитного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору. Пунктом 5.4 даного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виколнавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже, за змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки.

На виконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» 02 лютого 2021 року Департамент проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль" направив відповідачу ОСОБА_1 вимогу про виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року, вказав стислий зміст порушеного зобов`язання, суму заборгованості перед Банком станом на 09.10.2020 р та попередив про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.28), а також надіслав вимогу про усунення порушення основного зобов`язання і роз`яснив право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та просив добровільно звільнити передане в іпотеку жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 на підставі ст. 109 ЖК України (а.с.29). Вказані листи були надіслані ОСОБА_1 08.02.2021 р (а.с.30-34).

Таким чином встановлено, що позивач дотримався вимог частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» і позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитим договором №014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року на суму 236 800 грн 94 коп шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, є законними, підставними та обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виселення відповідачів, то суд враховує наступне.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Рішення про задоволення позову про виселення мешканців з переданого в іпотеку житлового приміщення відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя) одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

За змістом частини третьої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту банку, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного житлового приміщення.

Таким чином, за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК УРСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

За Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області від 17.01.2022 р у разі задоволення позову про виселення будуть порушені житлові права та законні інтереси малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34-35 т. 2).

Проте установлено, що малолітня ОСОБА_2 не мала права користування предметом іпотеки на момент укладення договору і була вселена в будинок без відома банку у зв`язку з народженням після укладення договору.

Разом з тим, належна відповідачу ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 була придбана шляхом приватизації державного житлового фонду у 1993 році, а не за рахунок кредиту, отриманого відповідачем на підставі кредитного договору №014/2325/82/1888 від 13.08.2008 р.

Тому підстав для задоволення позову в частині виселення відповідача ОСОБА_1 та його неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.216), з квартири, яка є предметом іпотеки, не вбачається.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 3552 грн судового збору за вимогами майнового характеру, що становить 1,5% ціни позову, та 2270 грн судового збору за вимогами немайнового характеру, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подачі позовної заяви.

Враховуючи, що позовні вимоги немайнового характеру задоволенню не підлягають, суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь банку 3552 грн судового збору за вимогами майнового характеру.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 141, 263-265, 273, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 12, 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК УРСР, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року на суму 236 800 грн 94 коп шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відмовити Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» у задоволенні позову до ОСОБА_1 та до ОСОБА_1 як законного представника неповнолітньої відповідачки ОСОБА_2 про виселення з квартири АДРЕСА_1 зі зняттям їх з реєстраційного обліку, без надання іншого жилого приміщення.

Заочне рішення може бути переглянуте Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про пергляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заяви про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Головуючий суддя Зеленська В. І.