Справа № 184/204/22
Номер провадження 2/184/188/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту постійного спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту постійного спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його батьками були: батько - ОСОБА_1 та мати - ОСОБА_2 . Мати з батьком розірвали шлюб, коли йому було приблизно 4 роки. З тих пір вони проживали окремо один від одного. 04.03.2014 року мати купила квартиру АДРЕСА_1 . Останні роки мати хворіла і він з 2016 року постійно проживав з нею за адресою її реєстрації. ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла. В даній квартирі на момент її смерті, крім неї, більше ніхто не був зареєстрований. Він самостійно здійснив її поховання. З моменту смерті матері він став користуватись її майном, яким користується і по цей час. Так як він після смерті матері не зміг знайти документи на житло, які б підтверджували її право власності на квартиру, то він вчасно і не звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Він звертався до реєстраційного відділу виконкому з метою отримати відповідний витяг повторно, але йому було відмовлено, так як такий витяг може отримати тільки власник житла. Але знайшовши документи на житло, він одразу звернувся до нотаріуса з метою оформлення на нього спадщини, а саме квартири, яка належала його матері на момент її смерті. 01.12.2021 року приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик О.П., розглянувши його заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як ним був пропущений шестимісячний строк звернення та виніс Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що на момент смерті матері він не був спільно з нею зареєстрований за однією адресою та пропустив строк прийняття спадщини. Він не відмовлявся від спадщини та мав намір її прийняти. Інших спадкоємців на прийняття спадщини не має. Хто-небудь не претендує на спадщину, яка залишилась після смерті матері. Після смерті матері він продовжує володіти її квартирою, утримує її, сплачує комунальні послуги і від спадщини не відмовлявся. В зв`язку з чим просить суд встановити факт його постійного проживання однією сім`єю разом з матір`ю - ОСОБА_3 в період з 2016 року та до часу відкриття спадщини після її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя 31 січня 1966 року, актовий запис №501, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.03.2014р., посвідченого нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2014 року №18561319, мати позивача ОСОБА_2 04 березня 2014 року купила квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 04.05.1997 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Згідно Договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 04.05.2021р. та накладною від 04.05.2021 року, ОСОБА_1 самостійно здійснив поховання своєї матері ОСОБА_4 (а.с.14).

Згідно довідки №2648 від 22.11.2021 року про останнє місце проживання померлого та осіб, які проживали й були зареєстровані з ним на день смерті, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 18.03.2014 року по 10.06.2021 року (а.с.15).

01.12.2021 року після смерті матері ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик О.П. з метою оформлення спадщини, однак нотаріус виніс постанову про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, так як позивач не був зареєстрований зі своєю матір`ю на день її смерті (а.с.17,18).

Згідно Акту МКП «Житлкомсервіс» від 12.01.2021 року, зі слів сусідів по АДРЕСА_2 постійно проживав без реєстрації з 2016 року ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , з матір`ю ОСОБА_3 , вели спільне господарство до дня її смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Факт спільного проживання позивача разом зі своєю матір`ю, ведення ними спільного господарства та здійснення позивачем постійного догляду за своєю матір`ю до моменту її смерті підтверджується наданими в судовому засіданні показанням свідка.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав показання, згідно яких повідомив, що йому відомо, що позивач з матір`ю разом проживав з 2016 року по сусідству по АДРЕСА_2 . Він мешкає в квартирі АДРЕСА_4 . Він бачив їх там постійно. Позивач доглядав за матір`ю до її смерті, яка померла в травні 2021 року. Позивач проживає в тій квартирі і на даний час.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, 1. Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 2. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. 6. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою при зверненні до суду є встановлення факту мого постійного проживання, як спадкоємиці, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили , про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , з 2016 року по день смерті останньої, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт, про встановлення якого просить позивач має для нього юридичне значення, оскільки надасть реалізувати право на спадок.

Таким чином, суд вважає можливим визнати факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом з матір`ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини в період з 2016 року до дня смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту постійного спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини» - задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНН НОМЕР_2 ) однією сім`єю разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 2016 року та до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.03.2022 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш