233 № 233/5192/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
24 січня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О. С.
участю секретаря Штреккер В.О.
представник позивача ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Варбан Олександр Валентинович, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
12 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Варбан О.В., до відповідача ОСОБА_3 , в якому позивач зазначила, що є власницею будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2021 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 11 листопада 2021 року №2573 та відповідно до витягу б/н про зареєстрованих осіб у її будинку зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Хто такий ОСОБА_3 вона і гадки не має, з реєстрації відповідач не знімається, про що свідчить довідка про склад сім`ї та акт перевірки паспортного режиму. Відповідач в будинку не мешкає та ніколи не мешкав, особисті речі відповідача у будинку відсутні. Добровільно відповідач з реєстрації не знімається, місце його знаходження не відомо, допомоги у сплаті комунальних послуг не надає. Зазначає, що реєстрація відповідача у будинку є перешкодою у користуванні своїм майном та вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та обслуговування будинку, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Варбан О.В. підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснили, що знайомі з позивачкою як сусідкою, з відповідачем свідки не знайомі ніколи його не бачили та у будинку АДРЕСА_1 він не проживав, місце його знаходження їм не відоме.
З`ясувавши позицію сторони позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2021 року позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5), належить будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66347642 від 09 вересня 2021 року (а.с. 8), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №274050872 від 09 вересня 2021 року (а.с.9).
Згідно копії будинкової книги для прописки громадян (а.с. 10-12), у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_4 , 1953 року народження.
З адресної картки за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за зазначено адресою з 25 жовтня 2021 року (а.с.13).
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01.09.2021 у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14), крім того у витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 17) зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації 01.08.2016 по т.п., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата реєстрації 01.08.2016 по т.п.
З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2573 від 11.11.2021 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , співмешканець, 1953 р.н., ОСОБА_3 , 1982 р.н. (а.с.15а).
Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «СЕЗ №1» № 2574 від 11 листопада 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 01 серпня 2016 року за даною адресою не проживає і ніколи не проживав у даному будинку його особисті речі відсутні, про що підтверджують свідки-сусіди ОСОБА_5 , ОСОБА_7 (а.с. 16).
Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 з власної волі з 2016 року, не проживає у будинку АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного будинку.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені та в інтересах якої діє адвокат Варбан Олександр Валентинович (місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 24 січня 2022 року.

Суддя :