Справа № 265/8540/20
Провадження № 2/265/715/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 лютого 2022 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Говорунова М.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Лебедєв Олександр Вячеславович, про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якого діє адвокат Лебедєв О.В., звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначив, що за період шлюбу з відповідачкою було придбано дві квартири у м. Краків, Республіка Польща, які були зареєстровані на її ім`я. На даний час відповідачка проживає у м.Краків, надавати будь-які документи щодо реєстрації права власності на квартири відмовляється.

21.02.2022 року до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе майно, яке придбане за період з 19.07.2018 року по 27.04.2021 року та знаходиться у місті Краків, Республіка Польща, тобто на дві квартири, які зареєстровані або були зареєстровані у вказаний час на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, останнє відоме місце перебування та проживання в України: АДРЕСА_1 , карта тимчасового проживання у Республіці Польща, яка видана Малопольським Воєводою № PR 0371834, PESEL НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, якою регулюється розгляд заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Дослідивши матеріали заяви суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В статті 150 ЦПК України зазначені види забезпечення позову, з яких також є накладення арешту на майно та (або)грошові кошти,що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору,чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню заявнику, оскільки заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу. Так в заяві не визначено адреса квартир, до яких саме необхідно вжити заходи забезпечення позову, та не визначено вартість кожної квартири, що робить неможливим визначити співмірність заявлених вимог; до заяви не надано документи, які підтверджують право власності (свідоцтво про право власності та інше) відповідачки на нерухоме майно, через що суд повертає дану заяву заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Лебедєва Олександра В`ячеславовича, який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на дві квартири, які зареєстровані або були зареєстровані у вказаний час на ім`я ОСОБА_2 , повернути позивачу ОСОБА_1 та його представнику адвокату Лебедєву О.В.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Костромітіна