Справа № 523/3538/22
Провадження №2/523/3137/22
У Х В А Л А

"22" березня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Опорного закладу ліцей №3 Березівської міської ради Одеської області про визнання незаконними та протиправними дій відповідача, визнання незаконним та протиправним наказу директора Опорного закладу ліцею №3 від 03.03.2022 року за №33к та скасування його, зобов`язання внести зміни до наказу від 28.02.2022 за №27-к, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Опорного закладу ліцей №3 Березівської міської ради Одеської області про визнання незаконними та протиправними дій відповідача, визнання незаконним та протиправним наказу директора Опорного закладу ліцею №3 від 03.03.2022 року за №33к та скасування його, зобов`язання внести зміни до наказу від 28.02.2022 за №27-к, стягнення моральної шкоди.

Дослідивши матеріали позову, суддя вважає що позовна заява ОСОБА_1 не підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, виходячи з наступного.

Частина друга статті 27 ЦПК України визначає загальні принципи підсудності справ за місцем знаходження відповідача, зокрема, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною першою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з трудових правовідносин можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів позову, його предметом є поновлення порушених трудових прав ОСОБА_1 , тобто позов виник з трудових правовідносин.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 не наводить правових підстав, за яких вона звернулась з позовом саме до Суворовського районного суду м. Одеси. В свою чергу, матеріали позовної заяви свідчать про наступне:

-місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Про це зазначає сама позивач у позові, також наведене підтверджується копією паспорта позивача, доданою до позову. Будь - яких відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування позивача у Суворовському районі м. Одеси, суду не надано.

-місцезнаходженням відповідача Опорного закладу ліцей №3 Березівської міської ради Одеської області є адреса: 67300, Одеська область, м. Березівка, вул. Грушевського, 5.

Відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні:

- місце перебування адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

- місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає;

- довідка про реєстрацію місця проживання документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;

- реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

Виходячи зі змісту наведеного закону, як місце перебування так і місце проживання особи підлягають реєстрації.

З даних обставин, місцем проживання позивача та місцезнаходженням відповідача є м. Березівка, що за територіально-адміністративним поділом Одеської області відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Березівського районного суду Одеської області.

Одночасно суддею встановлено, що позивач до матеріалів справи додала Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, станом на 26.02.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

З цього приводу суддя зазначає, що посилання позивача на володіння нею житловим об`єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідно підсудність позову Суворовському районному суду, суддею відхиляються, оскільки належність особі певного житла не є належним та допустимим доказом її зареєстрованого проживання/перебування за відповідною адресою.

За наведених обставин, подана ОСОБА_1 позовна заява не підсудна Суворовському районного суду м. Одеси ні в порядку ч.4 ст. 28 ЦПК України (за вибором позивача), ні в порядку ч.2 ст. 27 ЦПК України (за місцезнаходженням відповідача).

Зважаючи на вищевикладене, суддя дійшла висновку, що дану справу слід передати до Березівського районного суду Одеської області, тобто до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 , та за місцезнаходженням відповідача Опорного закладу ліцей №3 Березівської міської ради Одеської області.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування їхніх функцій, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, тобто юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з конституційними положеннями, у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції і загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів. Цим Законом, зокрема, закріплено положення щодо права на повноважний суд, відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма з`явилась саме завдяки впливу ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Питання підсудності регулюються відповідними процесуальними кодексами. Зокрема, підсудність цивільних справ визначається відповідно до ст.ст. 26-32 ЦПК України. Встановивши загальні правила підсудності, законодавець, разом з тим, передбачив обставини, за яких участь судді у справі, віднесеної до компетенції, недопустима, зважаючи на неможливість забезпечити неупередженість суду. Отже, принцип законного судді є фундаментом правил підсудності, він являє собою суттєву гарантію правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, відіграє роль судоустрійної засади, через його реалізацію досягається виконання завдань судочинства.

Зазначене розуміння принципу законного судді охоплюється також положеннями права на повноважний суд та включається до закріпленої у міжнародно-правових актах засади здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Таким чином, є всі підстави розглядати як принцип організації судової влади і судочинства в Україні - здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Вимога розгляду справи судом, встановленим законом, передбачає здійснення правосуддя спеціально створеним згідно з законом юрисдикційним органом - судом, який уповноважений на підставі норм вирішувати питання у межах його компетенції.

Таким чином, комплексне поняття «належний суд» включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям «компетентний суд», що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям «повноважний суд», що застосовується Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи те, що поняття «компетенція» є більш широким, доцільнішим є використання терміну «компетентний суд», під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності, свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана ст. 32 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суддя дійшла висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до Опорного закладу ліцей №3 Березівської міської ради Одеської області про визнання незаконними та протиправними дій відповідача, визнання незаконним та протиправним наказу директора Опорного закладу ліцею №3 від 03.03.2022 року за №33к та скасування його, зобов`язання внести зміни до наказу від 28.02.2022 за №27-к, стягнення моральної шкоди, не підсудна Суворовському районному суду міста Одеси, у зв`язку з чим зазначену позовну заяву разом з доданими до неї документами необхідно передати на розгляд Березівського районного суду Одеської області.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Опорного закладу ліцей №3 Березівської міської ради Одеської області про визнання незаконними та протиправними дій відповідача, визнання незаконним та протиправним наказу директора Опорного закладу ліцею №3 від 03.03.2022 року за №33к та скасування його, зобов`язання внести зміни до наказу від 28.02.2022 за №27-к, стягнення моральної шкоди, передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Березівського районного суду Одеської області: 67300, м. Березівка, вул. Миру, 17.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Ухвала складена 22.03.2022 року.

Суддя: