ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/156/22 Справа № 2-538/11 Суддя у 1-й інстанції - Хомініч С.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боровик Святослав Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах заявниці ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2021 року, винесену суддею Хомініч С.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні), -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року представникзаявниці ОСОБА_1 адвокат Мотуз О.В., звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новікової О.О. щодо не скасування арешту всього майна ОСОБА_1 та зобов`язати скасувати арешт всього майна ОСОБА_1 , який був накладений у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-538, виданого 16.07.2015 Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» суми заборгованості.

В обґрунтування скарги представник зазначив, що на виконанні у Саксаганському відділі ДВС перебував виконавчий лист №2-538, виданий 16.07.2015 Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» суми заборгованості.

Постановою державного виконавця Боровика С.В. 19.02.2020 виконавче провадження закінчено за п.3 ч.1. ст.39 Закону України «Про виконавче провадження!, у зв`язку з припиненням юридичної особи.

Вказує, що 27.09.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до начальника Саксаганського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новікової О.О. із заявою про зняття арешту зі всього майна ОСОБА_1 , який був накладений при здійсненні виконавчого провадження, яка листом від 30.09.2021 №13-34/55918 відмовила у знятті арешту, вказуючи на необхідність сплати суми боргу 36 564,05 грн., виконавчого збору в розмірі 3 654,40 грн. та витрат виконавчого провадження в розмірі 269 грн., у зв`язку з чим ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

18.11.2021 представником заявниці подано до суду змінену скаргу про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боровика С.В. щодо не скасування арешту майна ОСОБА_3 та просить зобов`язати державного виконавця скасувати арешт всього майна ОСОБА_3 , накладений у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-538/11, виданого 16.07.2015 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум»» суми заборгованості.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2021 року скарга ОСОБА_1 , подана її представником, адвокатом Мотузом Олександром Володимировичем, заінтересована особа: державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боровик Святослав Володимирович про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити дії, залишена без задоволення.

Заявниця ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу на ухвалу суду, в якій, посилаючись на незаконність ухвали суду, оскільки її винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити скаргу заявниці.

При цьому представник ОСОБА_2 зазначає, що державним виконавцем Боровиком С.В. суду надано інформацію ВП спецрозділ, з якої вбачається, що за виконавчим листом №2-538, виданий 16.07.2015 Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» суми заборгованості в розмірі 36 564,05 грн., постановою державного виконавця Рубцової Н.О. від 17 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження №48730197, 23 вересня 2015 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору, 24 вересня 2015 року постанову про звернення стягнення на майно боржника, 25 лютого 2016 року постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна.

Скаржник наголошує на тому, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 05 листопада 2021 року наявний арешт нерухомого майна боржника і підставою є постанова №48730197 від 24 вересня 2015 року державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Рубцової Н.О. Вказує, що в подальшому виконавчий лист№2-538, повторно пред`явлено до виконання до Саксаганського відділу ДВС та відкрито виконавче провадження за №52464194, яке постановою державного виконавця Боровика С.В. від 19 лютого 2020 року закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.ст.39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з припиненням діяльності стягувача ПАТ «Банк Форум».

ОСОБА_2 не погоджується із запереченнями державної виконавчої служби на скаргу, щодо того, що арешт накладався у виконавчому провадженні №48730197, а рішення про закінчення виконавчого провадження, приймалось в іншому виконавчому провадженні №52464194, тому державний виконавець не вправі скасовувати арешт у виконавчому провадженні, де він його не накладав. Скаржник вважає такі доводи виконавчої служби необґрунтованими, оскільки матеріалами справи встановлено, що обидва номери присвоєні виконавчому провадженню щодо одного й того самого виконавчого документа, а зміна номера відбулася внаслідок повторно пред`явлення виконавчого документа до виконання після його повернення стягувачу без винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Вказує, що виконавче провадження слід ідентифікувати за виконавчим документом, що виконується, а не за реєстраційним номером, який може бути змінений у зв`язку з особливостями діловодства чи з інших підстав. Крім того, у державного виконавця немає обмежень у скасуванні арешту, який було накладено при виконанні цього ж виконавчого документу, цим же відділом ДВС, однак під іншим номером виконавчого провадження, згідно даних автоматизованої системи.

Скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що арешт з майна боржника не може бути знято, оскільки судове рішення фактично не виконано.

Адвокат Мотуз О.В., посилаючись на норми статей Закону України «Про виконавче провадження», вказує на те, що боржник не має обов`язку щодо сплати виконавчого збору, а державний виконавець при закінченні виконавчого провадження, зобов`язаний скасувати арешт майна боржника, однак з виконанням такого обов`язку державний виконавець очевидно зволікає, допускаючи власну протиправну бездіяльність.

Також, скаржник наголошує на тому, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутні відомості про правонаступника стягувача - ПАТ «Банк Форум», матеріали справи і матеріали виконавчого провадження не містять жодних доказів про можливих правонаступників стягувача, у тому числі і щодо кредитних правовідносин з боржником ОСОБА_1 . Вказує, що арешт, накладений у 2015 році вже не забезпечує реальне виконання судового рішення, оскільки виконання не відбувається і не може відбуватися в силу відсутності сторони стягувача.

ОСОБА_2 зазначає, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-538/11 від 16.07.2015 закінчено з таких підстав, які передбачають скасування арешту майна боржника, не передбачають обов`язку для боржника сплати виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження, а також унеможливлюють повторне відкриття виконавчого провадження за тим же виконавчим документом. В даному випадку факт відсутності фактичного виконання боржником вимог виконавчого документа не може бути перешкодою для скасування арешту його майна, в силу відсутності стягувача, якому присуджено грошові кошти.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , поданий державним виконавцем Боровиком С.В., колегія суддів не бере до уваги, оскільки його подано з порушенням норм ч.4 ст.360 ЦПК України, без надання доказів надіслання копії відзиву іншій стороні по справі.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку учасників справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги представника заявниці ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2011 по справі №2-538/11 стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0136/08/05-КЕе від 18.04.2008 в сумі 36 564,05 грн, судові витрати зі сплати державного мита у розмірі 365,64 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. Рішення набрало законної сили 05.02.2013.

Ухвалою суду від 25.06.2015 задоволено заяву представника ПАТ «Банк Форум», видано дублікати виконавчих листів по справі №2-538/11 та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів по справі №2-538/11 до виконання. Дублікати виконавчих листів отримані представником ПАТ «Банк Форум» 16.07.2015.

На підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві, державним виконавцем Боровиком С.В. суду надано інформацію ВП-спецрозділ, з якого вбачається, що за виконавчим листом №2-538/11, виданим 16.07.2015 Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 36 564,05 грн., постановою державного виконавця Рубцової П.О. від 17.09.2015 відкрито виконавче провадження №48730197, 23.09.2015 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, 24.09.2015 - постанову про звернення стягнення на майно боржника; 25.02.2016 - постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 05.11.2021 наявний арешт нерухомого майна ОСОБА_1 . Підстава - постанова №48730197 від 24.09.2015 державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Рубцової Н.О.

Далі виконавчий лист 2-538/11 від 16.07.2015 повторно пред`явлено до виконання до Саксаганського відділу ДВС та відкрито виконавче провадження №52464194, яке постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Боровика С.В. від 19.02.2020 закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з припиненням діяльності стягувача ПАТ «Банк Форум».

27.09.2021 представник заявниці звернувся до начальника Саксаганського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новікової О.О. із заявою, в якій зазначив, що виконавче провадження №52464194 закінчене, проте накладений на майно боржника арешт не знято. Посилаючись на ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», представник просив зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , що був накладений при здійсненні виконавчого провадження №52464194.

Заступником начальника Саксаганського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь від 30.09.20221 №13-34/55918, де зазначено, що виконавчий лист №2-538/11 від 16.07.2015 знаходився на примусовому виконанні у період з 14.09.2015 по 25.02.2016 (ВП №48730197), постановою державного виконавця від 24.09.2015, відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», на все нерухоме майно боржника накладено арешт. Виконавче провадження №48730197 завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У лютому 2020 року, у зв`язку із закінченням терміну зберігання завершених виконавчих проваджень у архіві, відповідно до п.п.1, 2 Розділу XI Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», виконавче провадження №48730197 знищено. Для скасування арешту з майна боржника за завершеним виконавчим провадженням відповідно до вимог ч.15 розділу VIII Наказу Міністерства Юстиції від 512/5 від 02.04.2012 на депозитний рахунок відділу необхідно сплатити суму боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Також зазначено, що у виконавчому провадженні ВП №52464194 арешт на майно боржника не накладався.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , на підставі досліджених доказів, виходив з відсутності підстав для задоволення вимоги скарги щодо зобов`язання скасувати арешт всього майна боржника, оскільки рішення, під час виконання якого було накладено арешт на майно, досі не виконане.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не може погодитись з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього Закону, засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає перелік рішень, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону, до яких законодавець відніс, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час винесення постанови від 25.02.2016 у виконавчому провадженні №48730197, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За приписами ч.5 ст.47 наведеного Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права, повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до норм ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час винесення постанови від 25.02.2016 у виконавчому провадженні №48730197, виконавче провадження підлягає закінченню у передбачених ч.1 цієї статті випадках. При цьому, даною нормою не передбачено такого випадку закінчення виконавчого провадження, якщо виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника.

Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не є закінченим. До того ж, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, державному виконавцю не надано право на зняття арешту з майна боржника.

Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження не є закінченим, після якого могли б наступити правові наслідки, передбачені ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» - зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час винесення постанови від 19.02.2020 у виконавчому провадженні №52464197, визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час винесення постанови від 19.02.2020, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені п.2 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Відповідно до п.15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами по справі, що судове рішення на підставі, якого було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 36 564,05 грн., станом на час винесення державним виконавцем Боровиком С.В. постанови 19.02.2020 про закінчення на підставі п.3 ч.1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчого провадження у зв`язку з припиненням діяльності стягувача ПАТ «Банк Форум», не виконано, борг ОСОБА_1 в розмірі 36 564,05 грн. не сплачено, як і не сплачено ні виконавчий збір в розмірі 3 654,40 грн., ні витрати виконавчого провадження в розмірі 269 грн., тому, як правильно зазначив суд першої інстанції, арешт накладений у 2015 році на майно ОСОБА_1 не може бути знятий до повного погашення боржником основного боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Таким чином державний виконавець Боровик С.В. при винесенні постанови від 19.02.2020 про закінчення на підставі п.3 ч.1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчого провадження у зв`язку з припиненням діяльності стягувача ПАТ «Банк Форум» діяв в межах наданих йому законом України «Про виконавче провадження» повноважень, і право заявника ОСОБА_1 порушено не було, підстав для зняття арешту з майна боржника у державного виконавця з наведених вище норм закону, не було, оскільки, як зазначалось вище судове рішення не виконано, борг не погашено, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачені, тому відсутні підстави для задоволення скарги на державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог законодавства та власного тлумачення норм матеріального і процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах заявниці ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 березня 2022 року.

Головуючий:

Судді: