Справа № 442/4668/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А.П.
Провадження № 22-ц/811/2547/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1

ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_3 , її

представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Станильської сільської ради, Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа Друга Дрогобицька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_5 .

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на земельні ділянки, дві з яких знаходяться в с. Станиля Дрогобицького району Львівської області, а третя в с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області. У червні 2013 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак, їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для подання такої заяви.

Вважає, що строк пропустила з поважних причин, оскільки була юридично необізнаною про необхідність вчинення дій щодо прийняття спадщини у шестимісячний строк, а крім того, знаходилась у тяжкому психологічному стані, викликаному втратою батька, також думала, що періодично проживаючи в батьківському будинку, фактично вступила у володіння спадковим майном.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк в два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визначено з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді даної справи, однак вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та законні інтереси, оскільки на момент смерті батька вона була зареєстрована та проживала разом із ним, а тому, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, але свої спадкові права ще не оформила.

Зазначає, що позивачка не повідомила суд про існування ще одного спадкоємця першої черги і не залучила її (апелянта) до участі у справі, як належного відповідача.

Наголошує, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність, а також перебування в депресії у зв`язку із смертю спадкодавця. Крім того, в апелянта є сумніви, що позивачка протягом двох років після смерті батька перебувала у важкому психологічному стані.

Звертає увагу, що позивачка не надала доказів на підтвердження свого звернення до нотаріуса та зумисне приховала факт її (апелянта) реєстрації разом із спадкодавцем за місцем його проживання, що повинно бути відображено в будинковій книзі, яку позивачка надала суду не в повному об`ємі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

За життя, ОСОБА_5 заповіту не складав, відтак, спадкування після його смерті здійснюється спадкоємцями за законом.

Позивач ОСОБА_3 та апелянт ОСОБА_1 є дочками ОСОБА_5 , що підтверджено письмовими доказами (а.с.5, 44) та визнано сторонами в судовому засіданні.

Останнім зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 на момент його смерті було: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області №484 від 22.06.2022 року (а.с.45), яку апелянт долучила до апеляційної скарги.

Факт постійного місця проживання спадкодавця за вказаною адресою визнається й стороною позивача.

У названій вище довідці також вказано, що на день смерті ОСОБА_5 разом із ним проживала і була зареєстрована його дочка ОСОБА_1 (а.с.45).

Наведене підтверджується й витягом з паспорту ОСОБА_1 , в якому є відмітка про зареєстроване місце її проживання по АДРЕСА_1 (а.с.42).

Зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_3 є: АДРЕСА_2 (а.с.3-4).

Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою (ч.2 ст.1220 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст.1269 ЦК).

Згідно зі ст.1270 ЦК України, така заява повинна бути подана протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Разом з тим, законом не обмежено жодними часовими рамками право спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, враховуючи те, що апелянт ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 постійно проживала разом із ним за місцем його проживання, тому в силу наведеної вище норми ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, позаяк, позивач ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини після смерті батька у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса не подавала, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину після його смерті.

За таких обставин, визначення позивачу оскаржуваним рішенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини призвело до порушення прав апелянта ОСОБА_1 , яка заявляє свої права на все спадкове майно, що залишилось після смерті батька, а не лише на його частину, апелянта не було залучено до участі у справі, як спадкоємця за законом, який прийняв спадщину, що є порушенням норм матеріального та процесуального права і, відповідно, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, а оскільки позивачем пред`явлено позовні вимоги до неналежних відповідачів, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні вказаного позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Станильської сільської ради, Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа Друга Дрогобицька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич