Справа № 299/4834/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження без проведення судового засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2021 року, головуючий суддя Надопта А.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що Рішенням Виноградівського районного суду від 19.01.2018 року у справі №299/3081/17 було розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем ОСОБА_1 .

Згідно Рішення Виноградівського районного суду від 19.01.2018 року у справі №299/3050/17 відповідач має обов`язок сплачувати на користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 гривень щомісяця.

Відповідач своїх батьківських обов`язків щодо піклування про сина не виконує в тій мірі, яка є необхідною для повноцінного та успішного становлення дитини. Дитина проживає разом із позивачкою, відповідач ніяких додаткових витрат на утримання дитини не здійснює, допомоги у вихованні дитини, догляді за нею не надає, у зв`язку із чим позивачка просить суд збільшити розмір стягуваних аліментив у розмірі 3200 грн. на дитину щомісячно.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Змінено (збільшено) розмір аліментів, які стягуються на користь позивача з ОСОБА_1 на підставі рішення Виноградівського районного суду від 19.01.2018 року у справі №299/3050/17 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши новий розмір аліментів у сумі 3000 гривень щомісяця, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити в частині визначення розміру стягнення аліментів та присудити аліменти в розмірі 2000 гривень.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не ухиляється від надання допомоги своєму сину, вказує, що останні шість місяць платив аліменти у сумі 2000 гривень, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Просить суд врахувати, що одружений і від цього шлюбу мають спільну дитину, а також на його утриманні перебуває дитина його дружини від попереднього шлюбу.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27.01.2022 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано позивачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Виноградівського районного суду від 19.01.2018 року з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 гривень щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В той же час, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідач зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дитини нарівні з позивачкою.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З моменту ухвалення судового рішення минув час, син підріс і потребує значно більших матеріальних коштів. Внаслідок цих обставин розмір аліментів, які сплачує відповідач, не достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Такі обставини свідчать про те, що витрати позивача збільшуються, а матеріальне становище ОСОБА_2 погіршується, визначена судом сума є недостатньою для матеріального забезпечення дитини.

Погіршення матеріального стану отримувача аліментів є підставою, передбаченою ч. 1 ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» в редакції від 17.05.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції, при визначенні розміру аліментів, врахував вищенаведені обставини, визначив достатню і розумну суму аліментів, враховуючи вік дітей, стан здоров`я та обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та застосовується, зокрема, для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм (ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Таким чином, державою щорічно встановлюється прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення для загальної оцінки рівня життя в Україні. Зважаючи на щорічне зростання прожиткового мінімуму, не потребує доведення той факт, що вартість життя щорічно зростає, що впливає на матеріальний стан позивача.

На підтвердження своїх заперечень проти позову ОСОБА_1 не надав належних і допустимих доказів тієї обставини, що він, як батько, несе додаткові витрати на утримання дитини. Як вбачається, відповідач є молодим за віком та працездатним, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить відповідно, надавати матеріальну допомогу своїй дитині.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийняте в інтересах дітей і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 9 березня 2022 року.

Головуючий

Судді