Провадження №6/369/71/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 року м. Київ

10 січня 2022 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., за участю секретаря судового засідання Колеснік О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна (надалі - приватний виконавець) звернулась до суду із цим поданням.

Вимоги подання обґрунтовані тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 66591399 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2727/2011, виданого 07.11.2011 Солом`янським районним судом м. Києва, щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 (надалі - боржник) та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору № 009-2008-860 від 25.03.2008 у розмірі 95 497,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.12.2010 становить 759 397,31 грн., а також судовий збір у сумі 1 700 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн.

20.08.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

20.08.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

20.08.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця.

20.08.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 2 801 740,26 грн.

20.08.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 2 801 740,26 грн..

Приватний виконавець стверджував, що всі вище вказані документи були направлені боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника відсутнє майно, зареєстроване на праві власності.

20.08.2021 приватним виконавцем було сформовано виклик боржнику із вимогою з`явитись до нього 26.08.2021 о 12.00 за адресою: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 17.

Виконавець вказує, що у встановлений ним час боржник не з`явився, причини неявки не повідомив, про що було складено відповідний акт від 26.08.2021.

20.08.2021 приватним виконавцем було сформовано запит до Державної міграційної служби щодо надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами на ім`я боржника.

15.09.2021 на адресу приватного виконавця надійшла відповідь Державної міграційної служби, в якій вказано, що боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданим 22.03.2017 органом видачі 3202.

20.08.2021 приватним виконавцем було сформовано запит до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо надання вичерпної інформації про наявність права власності/користування на земельні ділянки, що зареєстроване за боржником.

Згідно з відповідей Державних служб України з питань геодезії, картографії та кадастру в місті Києві, Миколаївській, Івано-Франківській, Луганській, Закарпатській, Рівненській, Житомирській, Дніпропетровській, Чернігівській, Кіровоградській, Тернопільській, Львівській областях, земельних ділянок у власності та користуванні ОСОБА_1 на території вищевказаних областей - не зареєстровано.

Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області боржнику належить земельна ділянка, кадастровий номер :11:004:0431, цільове призначення: будівництво і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповіді також вказано, що за інформацією відділу № 3 Управління у Бучанському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, наявність документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0431 на ім`я боржника в архіві відділу не виявлено.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :11:004:0431, цільове призначення: будівництво і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване у встановленому законом порядку.

20.08.2021 приватним виконавцем було сформовано запит до Головного сервісного центру МВС щодо надання інформації про зареєстроване право власності/користування на транспортні засоби на ім`я боржника.

14.09.2021 від ГСЦ МВС надійшла відповідь, в якій повідомлено, що станом на 02.09.2021 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про зареєстровані транспортні засоби за боржником.

20.08.2021 приватним виконавцем було сформовано запит до Державної прикордонної служби із вимогою надати вичерпну інформацію про перетин кордону України в період часу з 01.01.2015 по 15.08.2021 боржником.

20.08.2021 приватним виконавцем було сформовано запит до Київського бюро технічної інвентаризації із вимогою надати інформацію щодо наявності реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , а також квартири АДРЕСА_3 , та надати Витяг з реєстру права власності.

Відповідно до відповіді з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» кв. АДРЕСА_4 , а також квартира АДРЕСА_3 на праві власності не зареєстровані за боржником.

Враховуючи вищевказані обставини, приватний виконавець просила суд надати їй дозвіл звернути стягнення на майно боржника, яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :11:004:0431, цільове призначення: будівництво і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання приватний виконавець Лановенко Л.О. не з`явилась, її участь не визначена нормами цивільного судочинства обов`язковою, тому її неявка не перешкоджає розгляду цього подання.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 66591399 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2727/2011, виданого 07.11.2011 Солом`янським районним судом м. Києва, щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору № 009-2008-860 від 25.03.2008 у розмірі 95 497,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.12.2010 становить 759 397,31 грн., а також судовий збір у сумі 1 700 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн.

Постановами приватного виконавця від 20.08.2021 у виконавчому провадженні № 66591399 було відкрито виконавче провадження, визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 224,66 грн., стягнуто з боржника основну винагороду приватному виконавцю у розмірі 254 683,23 грн., накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, накладено арешти на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.08.2021 не встановлено зареєстрованого за боржником зареєстроване право власності на нерухоме майно.

Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 20.08.2021 та від 17.09.2021 за боржником зареєстровано право на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :11:004:0431, цільове призначення: будівництво і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З відомостей з Поземельної книги Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області вбачається, що земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :11:004:0431, цільове призначення: будівництво і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована в Державному земельному кадастрі на праві приватної власності за боржником, записи №№ 001-003 від 23.09.2015.

З відповіді ГУ Держгеокадастру у Київській області від 16.09.2021 вбачається, що за боржником зареєстровано зазначену вище земельну ділянку. У відповіді також вказано, що за інформацією відділу № 3 Управління у Бучанському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, наявність документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0431 на ім`я боржника в архіві відділу не виявлено.

Згідно з відповідей Державних служб України з питань геодезії, картографії та кадастру в місті Києві, Миколаївській, Івано-Франківській, Луганській, Закарпатській, Рівненській, Житомирській, Дніпропетровській, Чернігівській, Кіровоградській, Тернопільській, Львівській областях, земельних ділянок у власності та користуванні боржника на території вищевказаних областей - не зареєстровано.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :11:004:0431, цільове призначення: будівництво і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, не зареєстроване у встановленому законом порядку.

14.09.2021 до приватного виконавця від ГСЦ МВС надійшла відповідь, в якій повідомлено, що станом на 02.09.2021 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про зареєстровані транспортні засоби за боржником.

Відповідно до відповіді з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» кв. АДРЕСА_4 , а також квартира АДРЕСА_3 на праві власності не зареєстровані за боржником.

Банківські установи на запити приватного виконавця надали відповіді про відсутність рахунків у боржника.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже у рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України.

Згідно з мотивувальною частиною рішення № 16-рп/2009 від 30.06.2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а недієздатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження (ст. 48 ч.ч. 5,6, ст. 52 ч.ч. 5,6 Закону)

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У такому випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається в останню чергу.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з ч. 1 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

А отже, судом установлено, що в добровільному порядку боржник не виконує рішення суду, кошти, стягнуті за цим судовим рішенням, стягувачу не повертає. У зв`язку із цим приватним виконавцем було розпочато примусове виконання виконавчого документа, виданого на виконання цього судового рішення. Приватним виконавцем проведені усі можливі заходи за виконавчим провадженням, однак коштів та майна, на яке може бути звернуто стягнення, не встановлено.

Разом з тим, встановлено, що за боржником зареєстрована на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :11:004:0431, цільове призначення: будівництво і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проте від дій, спрямованих на реєстрацію за собою права власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно він ухиляється, що позбавляє приватного виконавця звернути стягнення на це майно з метою виконання рішення суду.

Проте, ч.ч. 6-9 ст. 118 ЗК України визначено процедуру передачі земельної ділянки з державної та комунальної власності у приватну власність, яка передбачає прийняття органом державної влади або органом місцевого самоврядування рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а після розроблення такого проекту - рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

До часу передачі земельної ділянки у приватну власність вона залишається у державній або комунальній власності.

У ч.ч. 1, 4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» вказано, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Тобто, реєстрація вказаної приватним виконавцем земельної ділянки в Державному земельному кадастрі могла мати місце внаслідок розроблення проекту землеустрою для її відведення у приватну власність ще до передачі її у приватну власність або внаслідок поділу земельної ділянки чи об`єднання земельних ділянок тощо.

Проте, суду приватним виконавцем не було надано доказів того, що існує рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про передачу вказаної ним земельної ділянки або земельних ділянок, з яких вона могла утворитись, з державної або комунальної власності у приватну власність, тобто що її приватизації була завершена.

За таких обставин вказане подання приватного виконавця не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 79-1, 118 ЗК України, ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.ст. 258-261, 351-355, 440 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.М. Ковальчук