Справа № 211/5880/21
Провадження № 2/211/1110/22
У Х В А Л А

іменем України

21 лютого 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко О.А.,

у відсутність учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд збільшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2000,00 грн. на 4000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на зміну матеріального становища відповідача. В обґрунтування позову, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини: ОСОБА_3 , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням суду від 27.06.2019 стягнуто аліменти з відповідача на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно, однак відповідач хоч і сплачує аліменти, однак забезпечити нормальні потреби дитини в такому розмірі не можливо. Просить врахувати хворобливий стан дитини, витрати пов`язані з її регулярним лікуванням, витрати пов`язані з відбуванням спортивних секцій, кружків, з необхідністю сезонного відпочинку, тому стягуваної суми не вистачає і вона з дитиною перебуває в скрутному матеріальному становищі. Останнім часом матеріальне становище відповідача значно поліпшилося та він має більше фінансової можливості для забезпечення потреб дитини. Тому враховуючи надані нею письмові докази, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До суду через канцелярію 10.01.2022 відповідачем ОСОБА_2 було подано зустрічну позовну заяву до відповідача ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Дослідивши наданий зустрічний позов та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Нормами статті 193 ЦПК України, встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним. Тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. При винесенні ухвали про об`єднання позовів в одне провадження, суд повинен вирішити питання про відповідність зустрічної позовної заяви вимогам про взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду зустрічного та первісного позовів.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд першої інстанції вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Аналогічні положення викладені в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року.

Таким чином спільний розгляд зустрічного позову з первісним істотно розширить предмет доказування та призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

При цьому суд виходить з того, що під час розгляду вказаних позовів дослідженню підлягають різні обставини та відповідні до них правовідносини, тому вважає, що первісний позов та зустрічний позов не є взаємопов`язаними в розумінні статті 193 ЦПК України, їх спільний розгляд не є доцільним: предмети первісного та зустрічного позовів є різними, відсутня взаємопов`язаності позовів, зокрема, виникнення їх із одних правовідносин.

Тому у прийнятті зустрічної позовної заяви слід відмовити та повернути її відповідачу.

В справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року Європейський суд з прав людини зазначав, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, відмова у прийнятті та повернення зустрічного позову не є порушенням права ОСОБА_2 на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає йому звернутися до суду з вказаним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 84, 193, 194, 353 ЦПК України, суд

постановив:

в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні - відмовити.

Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику разом із копією ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2022 року.

Суддя: Н. О. Сарат