Справа № 266/4750/21
Провадження № 2/266/112/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді - Федотової В.М.,

за участю секретаря - Петрухіної Т.Л.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа: Бердянська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мироненко О.В. звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовною заявою до Маріупольської міської ради, третя особа: Бердянська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в родині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу 05.08.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 23.10.2004 року придбали в рівних долях кв. АДРЕСА_1 . 03.09.2010 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ". Після початку бойових дій на території Донецької області позивачка виїхала до Російської Федерації, де отримала патент на право праці, постійно проживала та працювала з 2014 року за професією повара. Між позивачкою та громадянином РФ ОСОБА_8 01.01.2019 року укладено трудовий договір, термін дії якого визначений сторонами з моменту укладення та по 01.06.2021 року. Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ ,Запорізької області. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки кв. АДРЕСА_1 . Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого батька - ОСОБА_3 . Враховуючи діючі умови трудового договору між ОСОБА_8 та позивачкою, яким визначено графік роботи 6 днів на тиждень та де окремим пунктом визначено, що "повар ОСОБА_1 укладаючи договір, не має права виїзду до його завершення" - позивач була обмежена в строк, передбачений законодавством України, звернутись з відповідною заявою про прийняття спадщини. Також, виїзд ОСОБА_1 ускладнився тим, що в березні 2020 року в зв`язку із початком пандемії COVID-19 та закриттям кордонів , переміщення громадян між державами, в тому числі РФ та Україною, було повністю припинено. Після завершення строку дії договору ОСОБА_1 прибула на територію України та звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 . Рішенням нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори від 09.07.2021 року позивачці повідомлено про те, що нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини. У зв`язку з чим, позивачка звернулась до суду із вказаною позовною заявою та просила визначити їй додатковий строк у три місяці ,після набрання рішенням суду законної сили , для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом.

Ухвалою суду від 19.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 12.01.2022 року витребувано з Бердянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мироненко О.В. надала суду заяву у якій просила справу розглядати у відсутність позивачки та її представника , наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача Маріупольської міської ради надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Бердянської державної нотаріальної контори надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції 12.04.2007 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №344, батьками відповідно до свідоцтва зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області 26.01.1998 року, 05.08.1997 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №542 (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 03.09.2010 року, 03.09.2010 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , про що складено актовий запис №416 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 виданого Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 25.02.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №384 (а.с. 15).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №3199 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.11.2004 року за №5370973 квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 16-18).

Згідно роз`яснень Бердянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.07.2021 року за №1639/0214 наданих ОСОБА_1 зазначено, що остання пропустила строки для прийняття спадщини (а.с. 19).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 зареєстрована у нотаріуса за №270/2021, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 09.07.2021 року за №65526684 (а.с. 20).

До матеріалів справи долучено копії документів про здобуття ОСОБА_2 освіти, посвідчення про складання іспитів на одержання робітничої професії, патент, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дозвіл на тимчасове проживання та трудовий договір між фізичними особами від 01.01.2019 року, які підтверджують термін перебування ОСОБА_2 за межами країни до середини 2021 року (а.с.21-32).

На адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №270/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 , з якої встановлено, що з заявами про прийняття спадщини, окрім, ОСОБА_1 до нотаріальної контори ніхто не звертався та інших спадкоємців передбачених ст. 1261 Цивільного кодексу України, також спадкоємців, які б мали право га спадкування за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК України, в точу числі малолітніх, неповнолітніх та недієздатних, передбачених законом України, а також дружини, яка його пережила немає. (а.с. 56-80).

Верховний Суд у своїй постанові у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року, зазначивши, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 1270 вказаного Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У відповідності до вимог ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи наведені обставини, зважаючи на те, що позов не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач є донькою померлої, строк подання заяви пропустила з незалежних від неї причин, бажає прийняти спадщину, суд відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України вважає доведеним, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і визначає їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори такої заяви після набрання цим рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1273,1272,2270,1269 ЦК України, ст. ст. 12,81, 89, 130,ч.3ст.200,ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа: Бердянська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тривалістю 3(три) місяці, після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Федотова В. М.