Справа № 216/6411/21
2/214/2899/22
У Х В А Л А

Іменем України

про залишення позовної заяви без руху

25 січня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали цивільної справи №216/6411/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та його представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про витребування майна з чужого володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просять суд: визнати недійсною відмову від спадкування від 03.07.2009 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувати майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач та його представник звернулись з позовною заявою до Центрально-Міського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області 04.10.2021 року. Ухвалою суду від 15.11.2021 року було постановлено вказану цивільну справу направити за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області. Справа надійшла до суду 21.01.2022 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Ткаченкові А.В.

Положеннями ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як слідує з позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 та його представником, при зверненні до суду, пред`явлено до відповідача ОСОБА_3 одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру. Разом з цим, відповідно до оригіналу квитанції, долученої до позову, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн., тобто, як за дві вимоги немайнового характеру.

Натомість, з урахуванням вимог ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за одну вимогу немайнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто, станом на 2021 рік, тобто, у розмірі 908,00 грн.

Що ж стосується позовної вимоги майнового характеру, суд зазначає таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Згідно з положеннями ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» №358 від 21.08.2014 року.

У відповідності до п.п.1 п.1 вказаної вище Постанови, оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Так, під час вивчення матеріалів позовної заяви суддею встановлено, що позивачем не визначено ринкової вартості майна, яке є предметом позову, а саме квартири АДРЕСА_5 , відповідно до вимог наведеного вище Закону, зокрема, не подано звіт про оцінку його ринкової вартості у відповідності до вимог п.56 Національного стандарту, згідно з яким передбачено, що звіт про оцінку майна, повинен бути складений у повній формі, містити дату оцінки та дату завершення складання звіту, та строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства.

Як слідує з квитанції, наданої ОСОБА_1 до позовної заяви, за вимогу майнового характери ним сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., але у зв`язку з тим, що позивач не надав належних доказів, підтверджуючих ціну позову на час звернення до суду, неможливо визначити чи в повному обсязі ним сплачений судовий збір.

Вказаний недолік необхідно усунути, встановити дійсну вартість майна на час звернення до суду, після чого зазначити ціну позову, як цього вимагає до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, сплативши при цьому судовий збір відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, суддя звертає увагу, що пред`являючи позовну вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, позивачем та його представником не конкретизовано особу, з чийого незаконного володіння необхідно витребувати вказане майно.

Також, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, положеннями ч.1 ст.84 ЦПК України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Натомість, в порушення ч.5 ст.177 ЦПК України, позивачем та його представником не надано належним чином завірених копій спадкових справ щодо майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому ними не ставиться питання про витребування спадкових справ, відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України.

Отже, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати позивачу та його представнику 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії цієї ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

З огляду на вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки, в іншому випадку вказана позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачу.

Керуючись ст.ст.4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого володіння залишити без руху та надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.175, ст.177 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Виявлені судом недоліки слід усунути наступним чином:

- надати докази, підтверджуючі дійсну вартість майна на час звернення до суду (звіт про оцінку майна);

- зазначити вірну ціну позову;

- доплатити судовий збір в необхідному розмірі, відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору;

- уточнити позовну вимогу з приводу особи, з чийого незаконного володіння необхідно витребувати оспорюване майно;

- надати належним чином завірені копії спадкових справ щодо майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 або поставити питання про їх витребування, відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України

Копію ухвали направити позивачу та його представнику за адресою, вказаною в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко