Справа № 282/178/22
Провадження № 2/282/82/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поварчук Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до Любарської селищної ради про право власності на майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з позовом до Любарської селищної ради (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом по смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Стрижівка Любарського району, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці загальним розміром 0,56 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Стрижівка Любарського району, помер його батько ОСОБА_4 , що стверджується доданим свідоцтвом про смерть, а ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Стрижівка Любарського району померла його мати ОСОБА_3 , що стверджується доданим свідоцтвом про смерть.

Згідно з волею покійної, яка виражена у заповіті, посвідченому 28 вересня 2015 року сільським головою Стрижівської сільської ради Любарського району Житомирської області, позивач являється спадкоємцем всього майна померлої, і відповідно до ст.1268 ЦК України прийняв спадщину.

Позивач вказує, що приватним нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не подані документи, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 на нерухоме майно.

Саме тому він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач та його представник у підготовче засідання на розгляд справи не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному об`ємі.

Представник Любарської селищної ради у підготовче судове засідання на розгляд справи не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. У поданому відзиві відповідач вказує, що Любарська селищна рада визнає позовні вимоги та вважає, що вони підлягають до задоволення, справу просить розглядати за відсутності її представника.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Стрижівка Любарського району у віці 73 роки помер батько позивача ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №44 від 17 вересня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Стрижівка Любарського району у віці 79 років померла мати позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №35 від 01 жовтня 2015 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на її майно, спадкоємцем якого, згідно заповіту, посвідченого 28.09.2015 року сільським головою Стрижівської сільської ради, є ОСОБА_1 .

Згідно з записом в погосподарській книзі №2 Стрижівського старостинського округу за 2001 - 2005 роки, головою двору АДРЕСА_2 , була ОСОБА_3 . Даний житловий будинок 1975 року побудови, до самочинного будівництва не відноситься. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці, яка передана у власність ОСОБА_4 рішенням Стрижівської сільської ради від 28.02.1996.

Згідно з довідкою КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради на житловий будинок по АДРЕСА_1 , станом на 31 грудня 2012 року право власності не зареєстровано.

Постановою приватного нотаріуса від 09 серпня 2021 року №296/02-31, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не подані документи, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 на нерухоме майно. Згідно вказаної постанови приватного нотаріуса вбачається, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , спадщину прийняв у відповідності до вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відомості про наявність інших спадкоємців ОСОБА_3 в спадковій справі відсутні.

Згідно інформаційної довідки №269601227 від 09.08.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: АДРЕСА_1 , - відомості відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК УКраїни).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3 , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК У ст.ст. 25, 30, 321, 328, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом по смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Стрижівка Любарського району, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці загальним розміром 0,56 га.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.М. Носач