Справа № 461/586/22
Провадження № 4-с/461/7/22
04.04.2022 року, Галицький районний суд міста Львова у складі:
голосуючого судді Фролової Л.Д.,
при секретарі судового засідання Бараняку В.В.
приватного виконавця Ільчишин Л.В.
представника стягувача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В., щодо оцінки майна у виконавчому провадженні,-
Заявник звернувся до суду з вказаною скаргою. Свої вимоги мотивувала тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. перебуває виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки, де заявник є боржником, а ТОВ «Траст Фінанс» стягувачем. 10 січня 2022 року нею було отримано супровідний лист приватного виконавця з висновком про вартість нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який міститься на одному аркуші. Згідно вказаного висновку, вартість квартири становить лише 2 001 000 грн. Вважає, що такий висновок суб`єкта оціночної діяльності є помилковим та не відповідає вимогам нормативно-правових актів, якими регулюється порядок проведення оцінки і має значні недоліки, що призвело до визначення вартості майна в розмірі, що істотно менший за дійсний.
Обґрунтовуючи свою позицію вказала, що звіт не містить жодних посилань на аналоги, які були використані оцінювачем при його складенні, а відтак, є всі підстави стверджувати, що визначена вартість належного їй майна є необґрунтованою. Крім того, оцінювач не виконав повноцінний комплекс робіт з огляду, натурного обстеження і дослідження характеристик об`єкта оцінки, що спричинило невизначеність при ідентифікації об`єкта оцінки і необґрунтований вибір поправок при коригуванні у порівняльному методичному підході. Вказала, що в квартирі проведено якісний ремонт із заміною усіх комунікацій, будинок, в якому знаходиться квартира перебуває в парковій зоні м. Львова, що суттєво впливає на її ринкову вартість.
Враховуючи наведене, просить суд визнати недійсною оцінку квартири АДРЕСА_1 в розмірі 2 001 000 грн., визначену у звіті про незалежну оцінку двокімнатної квартири, загальною площею 72.4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , який складений 30.12.2021р. ФОП ОСОБА_3 .
Позиція учасників справи.
Заявник та її представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, подали клопотання про здійснення розгляду без їх участі.
Приватний виконавець в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, та зазначив наступне. Обов`язок повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та надіслання відповідної постанови приватний виконавець виконав повністю у відповідності до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження". Постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 отримала особисто 21 серпня 2018 року та 12 листопада 2018 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Крім того, боржнику неодноразово були направлені вимоги приватного виконавця про надання експерту Машталіру А.І. доступу до вищевказаного майна. При виході приватного виконавця та експерта у зазначені дати за адресою АДРЕСА_2 , двері квартири ОСОБА_2 не відчинила, доступ для огляду майна надано не було, про що приватним виконавцем складені відповідні акти. У зв`язку з цим експертом був проведений поверхневий візуальний огляд майна.
Вказав, що внутрішній огляд квартири не був проведений з вини боржника, оскільки остання не надала експерту доступу до квартири, що свідчить про невиконання нею законного обов`язку боржника, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій. Своїми діями боржник перешкоджала проведенню виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Вказав, що при визначенні вартості нерухомого майна експертом застосовано порівняльний підхід, в звіті наведені описи п`яти аналогів, які за своїми характеристиками найбільш подібні до оцінюваного об`єкта. Перехід від вартості аналога до вартості об`єкта оцінки здійснюється за допомогою корегуючи поправок або у вигляді конкретних грошових сум, або у вигляді спеціальних математичних розрахунків, виходячи з аналізу статистичних даних продажів. Експертом зазначено що даний метод є найбільш достовірним, так як спирається суто на ринкові спостереження і оперує реальними цінами, а не вартісними розрахунками.
Враховуючи вищенаведене, вказав, що звіт про незалежну оцінку майна, складений у відповідності до Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" та Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна", оцінка нерухомого майна визначена у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Відтак, заявником не наведено належних та обґрунтованих підстав для визнання недійсною оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 72,4 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , затверджений 30 грудня 2021 року.
Представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, та зазначив наступне. ОСОБА_2 не було надано належних і допустимих доказів факту заниження вартості об`єкта оцінки, а також не доведено підстав, які відповідно до Національного стандарту №1 підтверджують необ`єктивність та неякісність (недостовірність) оцінки, проведеної у звіті про незалежну оцінку вартості майна.
Стягувач звернув увагу суду, що в межах виконавчого провадження на адресу боржника від приватного виконавця Ільчишин Л.В. скеровувались всі постанови та інші документи винесені в межах виконавчого провадження. Кореспонденція скеровувалась на адресу боржника - АДРЕСА_2 (яку ОСОБА_2 , також зазначила подаючи вказану скаргу).
Вказав, що виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження», за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Крім того, повідомив, що матеріали справи не містять доказів наявності у боржника необхідної кваліфікації та сертифікації, які б надавали право останній ставити під сумнів правомірність проведеної оцінки її майна та вірність обраних експертом-оцінювачем методів оцінювання. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні скарги ОСОБА_2 , просив відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Встановлені судом фактичні обставини справи.
31 липня 2018 року до приватного виконавця виконавчого округу Ільчишин Л.В., звернувся стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» в особі представника із заявою вих. № 10-3/144 від 25.07.2018 року про відкриття виконавчого провадження
31 липня 2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1304/7440/12, виданого 26.03.2014 року Галицьким районним судом м. Львова, щодо боржника ОСОБА_2 - ВП № 56890770.
Крім того, 11 квітня 2017 року Галицьким районним судом м. Львова було видано виконавчий лист № 461/2474/13-ц, про солідарне стягнення із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Траст Фінанс» (який є правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк») 3219,00 грн. судового збору.
31 липня 2018 року стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» в особі представника звернувся із заявою вих. № 10-3/146 від 25.07.2018 року про відкриття виконавчого провадження.
31 липня 2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від з примусового виконання виконавчого листа № 461/2474/13-ц, виданого 11 квітня 2017 року Галицьким районним судом м. Львова, щодо боржника ОСОБА_2 -ВП № 56891364.
31 жовтня 2018 року стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» в особі представника звернувся із заявою вих. № 286 від 22.10.2018 року про відкриття виконавчого провадження.
Приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2018 року, ВП № 57602479 з примусового виконання виконавчого листа № 1304/5460/12, виданого 05 грудня 2012 року Галицьким районним судом м. Львова, щодо боржника ОСОБА_2 .
Крім того, 05 грудня 2012 року Галицьким районним судом м. Львова було видано виконавчий лист № 1304/5460/12 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Траст Фінанс» (який є правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк», що в свою чергу є правонаступником ПАТ «Фольксбанк») 1899,31 грн. судового збору.
05 листопада 2018 року стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» в особі представника звернувся із заявою вих. № 286/2 від 22 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження.
Приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2018 року ВП № 57604132 з примусового виконання виконавчого листа № 1304/5460/12, виданого 05.12.2012 року Галицьким районним судом м. Львова, щодо боржника ОСОБА_2 .
08 жовтня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, згідно якої постановлено об`єднати виконавчі провадження № 56890770, № 56891364, № 57602479, № 57604132 у зведене виконавче провадження № 63256810.
ОСОБА_2 було направлено постанови по відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначену у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_2 .
Вказані постанови ОСОБА_2 отримала особисто 21 серпня 2018 року та 12 листопада 2018 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.
01 листопада 2021 року приватним виконавцем здійснено опис та арешт нерухомого майна, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , про що було винесено відповідну постанову № 56890770 в межах зведеного виконавчого провадження.
Копію постанови про опис та арешт майна боржника ВП № 56890770 від 01 листопада 2021 року було направлено сторонам виконавчого провадження разом з супровідним листом вих. № 6362 від 01 листопада 2021р.
18 листопада 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 для проведення оцінки арештованого майна а саме: двокімнатної квартири загальною площею 72,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою її подальшої примусової реалізації.
Боржнику ОСОБА_2 неодноразово були направлені вимоги приватного виконавця про надання експерту Машталіру А.І. доступу до вищевказаного майна, зокрема:
- вимога від 24 листопада 2021 року про надання доступу для огляду майна 30 листопада 2021 року, яку боржник отримала 27 листопада 2021 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення;
- вимога від 01 грудня 2021 року про надання доступу для огляду майна 07 грудня 2021 року, яку боржник отримала 04 грудня 2021 року;
- вимога від 09 грудня 2021 року про надання доступу для огляду майна 16 грудня 2021 року, яку боржник отримала 15 грудня 2021 року.
При виході приватного виконавця та експерта у зазначені дати за адресою АДРЕСА_2 , боржником двері даної квартири відчинено не було, як і не було надано доступу для огляду майна, про що приватним виконавцем складені відповідні акти від 30 листопада 2021 року, від 07 грудня 2021 року, від 16 грудня 2021 року. У зв`язку з цим експертом був проведений поверхневий візуальний огляд майна.
СОД ОСОБА_3 за результатами проведеної оцінки вищевказаного нерухомого майна підготовлено звіт про незалежну оцінку майна, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 72,4 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 16 грудня 2021 року, затверджений 30 грудня 2021 року. Вказаний звіт отримано приватним виконавцем 06 січня 2022 року.
Листом від 06 січня 2022 року вих. № 252 скеровано на адресу ОСОБА_2 копію висновку про вартість нерухомого майна.
Як вбачається з розділу VII звіту про незалежну оцінку квартири,- експертом зазначено, що огляд об`єкта оцінки всередині не проводився, зважаючи на неможливість надати замовником такого доступу. Візуальний огляд проводився враховуючи зовнішній вигляд будинку, у якому розташований об`єкт оцінки, вхідних дверей, з яких здійснюється вхід у квартиру. Визначення конструктивних елементів та фізичного зносу існуючих конструктивних елементів проводилось на підставі зовнішнього візуального обстеження.
Крім того, в звіті наведені описи п`яти аналогів, які за своїми характеристиками найбільш подібні до оцінюваного об`єкта (розділ ІХ звіту та додатки до звіту). Перехід від вартості аналога до вартості об`єкта оцінки здійснюється за допомогою корегуючи поправок або у вигляді конкретних грошових сум, або у вигляді спеціальних математичних розрахунків, виходячи з аналізу статистичних даних продажів.
Експертом зазначено що даний метод є найбільш достовірним, так як спирається суто на ринкові спостереження і оперує реальними цінами, а не вартісними розрахунками. Зокрема, в звіті експертом зазначені наступні аналоги до об`єкта оцінки:
- аналог №1: двокімнатна квартира, загальною площею 63,1 кв.м., розташована на АДРЕСА_3 , ціна пропозиції 1 822 132,00 грн.;
- аналог №2: двокімнатна квартира, загальною площею 70,0 кв.м., розташована на АДРЕСА_3 , ціна пропозиції 2 039 700,00 грн.;
- аналог №3: двокімнатна квартира, загальною площею 72,0 кв.м., розташована на АДРЕСА_4 , ціна пропозиції 2 066 896,00 грн.;
- аналог №4: двокімнатна квартира, загальною площею 81,4 кв.м., розташована на АДРЕСА_4 , ціна пропозиції 2 311 660,00 грн.;
- аналог №5: двокімнатна квартира, загальною площею 70,0 кв.м., розташована на АДРЕСА_5 , ціна пропозиції 2 039 700,00 грн.
Експертом вказано, що при виборі аналогів оцінювачем відповідно до об`єкта оцінки враховувалися наступні ознаки, які притаманні оцінюваній квартирі: розташування у відповідному районі міста, зручна пішохідна та транспортна доступність, наявність інфраструктури, близькість до основних магістралей та зупинок громадського транспорту, стан приміщень. Оскільки дані аналоги дещо відрізняються від об`єкта оцінки, проводилось корегування за допомогою поправочних коефіцієнтів.
Мотиви прийняття рішення судом.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі по тексту - Закон), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відтак, приватний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 48 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем надсилалися копії постанов та інших документів за адресою проживання боржника, та як вбачається з матеріалів справи були отримані ОСОБА_2 .
Стаття 56 Закону визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:
1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;
2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;
3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.
Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.
Крім того, згідно з положеннями ст. 22 Закону, виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.
Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.
Частиною 5 ст. 57 Закону передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
У пунктах 15, 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.
Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.
Відповідно до п. 52 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.
За змістом статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, відповідно до договору.
Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.
Необ`єктивна оцінка це оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єкта оцінки (абзац чотирнадцятий пункту 3 Національного стандарту № 1).
Неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування (абзац п`ятнадцятий пункту 3 Національного стандарту № 1).
Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
Висновки суду за результатами розгляду скарги.
Суд не погоджується з позицією заявника про те, що приватний виконавець належним чином не виконав покладені на нього обов`язки, оскільки надіслав висновок про вартість нерухомого майна на одному аркуші, з огляду на наступне. Положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», не передбачено обов`язку приватного виконавця направляти звіт про незалежну оцінку майна в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, до супровідного листа приватним виконавцем було долучено висновок з вказаного звіту, в якому зазначено ринкову вартість об`єкта оцінки. При цьому, ОСОБА_2 не була позбавлена можливості скористатися своїм правом та ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі зі звітом про незалежну оцінку майна, оскільки її було повідомлено про проведення такої оцінки.
Судом було встановлено, що ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про необхідність надання доступу для огляду квартири та складання звіту про незалежну оцінку майна -фактично не допустила приватного виконавця та експерта до об`єкта оцінки. Своїми діями ОСОБА_2 перешкоджала здійсненню виконавчого провадження та виконання рішення суду, винесеного іменем України. Належних та допустимих доказів про поважність причин відсутності за місцем здійснення незалежної оцінки у вказані виконавцем дати (про які ОСОБА_2 була повідомлена) суду надано не було. Також не було надано відео/фото, касових/бухгалтерських документів, які б підтверджували вартість ремонту, який нібито не було враховано експертом при підготовці звіту про незалежну оцінку майна.
В той же час, заявник у зв`язку з незгодою із результатом оцінки майна, міг звернутися з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна. Однак, станом на день розгляду скарги, ОСОБА_2 не скористалась своїм правом. Останньою не було надано й іншого звіту, який би спростовував вартість оціночного майна в розмірі 2 001 000 грн. Як і не було оскаржено дій приватного виконавця про арешт, що накладений в межах виконавчого провадження на спірну квартиру.
Вимоги про визнання незаконною та скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності заявник не заявляв, доказів, які б свідчили про його звернення до виконавця з відповідними заявами про незгоду з результатами визначення вартості майна, не надав. Таким чином, судом було встановлено відсутність доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна.
Крім того, під час розгляду справи заявник не довів факту заниження вартості об`єкта оцінки, а також не доведено підстав, які відповідно до Національного стандарту № 1 підтверджують необ`єктивність та неякісність (недостовірність) оцінки, проведеної у звіті про незалежну оцінку вартості майна. Суд вважає за необхідне зазначити, що визначення вартості майна боржника проведено з дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», постанови Кабінету Міністрів України № 1891 «Про затвердження Методики оцінки майна», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна».
За змістом ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки державний виконавець діяв в межах та порядку повноважень наданих йому законом та звіти відповідають вимогам законодавства.
Щодо судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 452 ЦПК України.
Так, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
За таких підстав зі скаржника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн
Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -
В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В., у виконавчому провадженні, про визнання недійсною оцінки квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 2 001 000 грн., яка визначена у звіті про незалежну оцінку двокімнатної квартири, загальною площею 72,4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , який складено 30 грудня 2021 року ФОП ОСОБА_3 ,- відмовити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Повний текст проголошено 08 квітня 2022 року.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 15 діб з дня отримання копії ухвали.
Головуючий суддя Л.Д. Фролова