Справа № 203/577/22
Провадження № 2-з/0203/36/2022
УХВАЛА

10 лютого 2022 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2022 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 (далі заявник) з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд:

- забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66829679, відкритого на підставі виконавчого документа виконавчого напису № 218135, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості за кредитним договором, укладеним з ПАТ КБ «Надра», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги є ТОВ «Брайт Інвестмент», боргу в сумі 29030,33 грн.

Суд, дослідивши матеріали заяви, перевіривши додержання заявником вимог статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), вважає, що заяву слід повернути заявнику, з таких підстав.

Вимоги до змісту заяви, встановлені статтею 151 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Відповідно до п. 4, п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, у заяві про забезпечення позову заявник зазначила, що на виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем було винесено постанову, якою звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід у ЖБК «Більшовик» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 43А. Проте, окрім вказаної постанови приватного виконавця щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.11.2021 року, ВП № 66829679, заявник на підтвердження зазначених в заяві тверджень не надала суду жодного доказу.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що заявник, зазначивши такий захід забезпечення майбутнього позову як зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66829679, не обґрунтувала належними та допустимими доказами необхідності його застосування, а тому заява не відповідає вимогам п. 4 ст. 151 ЦПК України.

Також суд бере до уваги те, що заяву про забезпечення позову було підписано не заявником, а його представником Т.В. Шереметою. При цьому представник заявника, зазначивши в заяві свої прізвище, ім`я та по батькові, адресу місцезнаходження адвокатського бюро, ідентифікаційний код адвокатського бюро, номер телефону та адресу електронної пошти, не надала суду документів, на підтвердження своїх повноважень, хоча зазначила їх у переліку додатків до заяви. Це підтверджується актом від 07.02.2022 року № 12, складеним працівниками канцелярії Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (а.с.11).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п. 1 ч. 1, частин 2-4 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами , зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи.

Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Проте представник заявника Шеремета Т.В. не підтвердила своїх повноважень як представник заявника, що не відповідає вимогам ст.ст. 62, 151 ЦПК України, а тому заява вважається такою, що не підписана заявником.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

У своїй заяві заявник посилається на положення ст. 27 ЦПК України та як підставу звернення до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зазначає, що позов до юридичних осіб пред`являється в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому представник заявника зазначила, що місцезнаходженням стягувача (майбутнього відповідача) є: 49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402, тому вона звертається до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська. Проте місцезнаходження стягувача (майбутнього відповідача), відповідно до територіального устрою міста Дніпра, не належить до Центрального (кол. Кіровського) району м. Дніпра, а належить до Чечелівського (кол. Красногвардійського) району міста Дніпра.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Так, згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.11.2021 року, ВП № 66829679, виконавчий напис № 218135, виданий 23.06.2021 року, пред`являвся для примусового виконання приватному виконавцю за адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_1 . Тобто вказаний виконавчий документ був поданий та прийнятий до примусового виконання за місцем проживання боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, як було зазначено вище, у заяві заявник зазначила, що вона отримує дохід в ЖБК «Більшовик», яке розташоване за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 43А, не надавши будь-яких доказів на підтвердження цих тверджень.

Аналіз викладеного вище, а також того, що додані до заяви документи не дають суду достатніх підстав вважати, що майбутній позов буде поданий згідно з правилами територіальної підсудності за ч. 2 ст. 27 ЦПК України та буде підсудний Кіровському районному суду міста Дніпропетровська. Тобто заява не відповідає положенням п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

За приписами ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам вимог статті 151 ЦПК України, тому підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає її повторному зверненню до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва