145/1784/21
2/145/570/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 смт. Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Вальчук В.В. розглянувши матеріали цивільної справи №145/1784/21 (провадження №2/145/570/2022) за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Тиврівського районного суду Вінницької області Вальчука В.В. знаходиться цивільна справа №145/1784/21 (провадження №2/145/570/2022) за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 14.01.2022 року відкрито провадження у даній справі.

Суддею Вальчуком В.В. на підставі ст.36 ЦПК України було заявлено самовідвід від подальшої участі в розгляді даної справи, з метою уникнення можливого конфлікту інтересів та недопущення виникнення сумнівів у неупередженості головуючого, як в учасників справи, так і у стороннього спостерігача, а також з метою виключення найменшої підозри в зацікавленості головуючого в результатах розгляду даної справи, оскільки відповідач по справі ОСОБА_1 являється тестем помічника судді ОСОБА_2 - Гузарик Н.М..

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, вважаю, що заява про самовідвід від розгляду справи підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до Рішення Ради Суддів України №36 від 12.05.2016 року визначено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно п.1 рішення Ради суддів України від 04.11.2016 року №75 роз`яснено, якщо при виникненні конфлікту інтересів (рішення ради суддів України від 12.05.2016 року №36) під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є : розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Крім того, у п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно із п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом. Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справ «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги доводи, які викладені в заяві судді про самовідвід з підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, та з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення можливого конфлікту інтересів і сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, приходжу до переконання, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.14, 31, 36, 39, 40 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Вальчука Валерія Вікторовича задовольнити.

Відвести головуючого суддю Вальчука Валерія Вікторовича від розгляду цивільної справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості №145/1784/21 (провадження №2/145/570/2022) передати до канцелярії Тиврівського районного суду Вінницької області для повторного авторозподілу відповідно до вимог ч.3 ст.14 та ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вальчук В. В.