Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2022 Справа №607/3386/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Стельмащука П.Я.,

секретаря судового засідання Бойко А.О.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Строценя Т.О.

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить: видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців у вигляді заборони: перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань до 1 км до місця її проживання; наближатися на відстань 500 метрів до ОСОБА_1 (у громадських місцях) та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, який проживає разом із нею у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Впродовж декількох років ОСОБА_1 систематично потерпає від насильства зі сторони свого колишнього чоловіка, який постійно її принижує, погрожує фізичною розправою, систематично вчиняє психологічне домашнє насильство, штовхає та б`є її. Після щоденних скандалів, сварок, образ нецензурними словами та погроз з боку колишнього чоловіка, вона не може вести розмірений спосіб життя, відчувати себе у безпеці, оскільки ОСОБА_2 не контролює свої дії і має ряд ознак людини з психічними розладами. Сам ОСОБА_2 не працює, веде нездоровий спосіб життя та зловживає алкогольними напоями та ймовірно приймає наркотичні речовини. У зв`язку із проявом такої агресивної та неадекватної поведінки ОСОБА_1 неодноразово зверталася до працівників Національної поліції, за наслідками яких ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. Поведінка ОСОБА_2 ніяким чином не змінюється протягом тривалого часу, його агресія щоразу посилюється. Заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, тому просить застосувати обмежувальний припис, оскільки попередні заходи вжиті органами Національної поліції та судом виявилися неефективними.

Ухвалою суду від 23.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 24.02.2022 за правилами окремого провадження. Однак, у зв`язку із неявкою заінтересованої особи, щодо якої були відсутні відомості про належне повідомлення про час та місце розгляду справи, та несвоєчасним отриманням заінтересованою особою копії заяви та доданих до неї документів, а також наданням можливості заінтересованій особі отримати правову допомогу, судові засідання відкладались на 14.03.2022 та 16.03.2022.

У судовому засіданні 16.03.2022 заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримали з підстав викладених у ній та просили задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву визнав частково, а саме не заперечив щодо заборони йому наближатися на відстань 500 метрів до ОСОБА_1 (у громадських місцях) та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Однак, заперечив щодо задоволення заяви в частині заборони йому перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань до 1 км до місця її проживання.

ОСОБА_2 зазначив, що іншого місця проживання, окрім квартири за адресою АДРЕСА_1 він не має. До усіх поставлених йому у вину дій його спровокувала заявник ОСОБА_1 , також визнає, що частково виною усьому був алкоголь.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, заінтересованої особи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 20.01.1999 Міським бюро технічної інвентаризації квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У квартирі за вказаною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою ДП «Люкс-Житло» №695 від 29.12.2021.

Як вбачається з інформації наданої Тернопільським районним управлінням поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області від 10.01.2022 за №С-3аз, з листопада 2015 року по грудень 2021 року від ОСОБА_1 неодноразово надходили звернення стосовно вчинення її колишнім чоловіком ОСОБА_2 систематичних скандалів та домашнього насильства відносно неї, які були зареєстровані у інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області за номерами:

-5896 від 22.02.2018 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє конфлікт - матеріал списано за спрощеною схемою;

- 7476 від 10.03.2018 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє сварку;

- 4733 від 12.02.2019 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє фізичне насильство;

- 8422 від 13.03.2019 надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє скандал;

- 12086 від 11.04.2019 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство - складено адміністративний протокол ГП №135847 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;

- 12429 від 14.04.2019 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 в стані алкоголі сп`яніння вчиняє домашнє насильство;

- 14367 від 01.05.2019 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 в нетверезому стані вчиняє скандал;

- 37881 від 12.09.2021 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 не впускає її додому погрожує - складено адміністративний протокол № 477949 від 06.10.2021 за ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- 39516 від 25.09.2021 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство та сварку, погрожує словесно - складено адміністративний протокол ВАБ 658527 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- 40052 від 29.09.2021 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство - складено адміністративний протокол ВАБ № 658661 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

- 51641 від 22.12.2021 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 кричить, та погрожує їй - складено адміністративний протокол серії ВАБ 733357 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП;

- 52026 від 24.12.2021 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє сварку та не впускає її в квартиру - складено адміністративний протокол № 817468 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2018 у справі №607/3244/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 22.02.2018 близько 21 год. 40 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння насильства відносно його колишньої дружини ОСОБА_1 , що полягало у висловлюваннях в її сторону нецензурними словами, здійсненні фізичного та психологічного тиску. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 гривень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.11.2019 у справі №607/27065/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 17.11.2019 о 20 год. 00 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 домашнього насильства відносно його колишньої дружини ОСОБА_1 , що полягало у вчиненні дій психологічного характеру, висловлюваннях в її сторону нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 200 гривень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2021 у справі №607/18121/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 12.09.2021 о 20 год. 00 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 психологічного та економічного насильства відносно його колишньої дружини ОСОБА_1 , що полягало у висловлюваннях в її сторону нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, перешкоді їй у праві користування квартирою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 гривень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2021 у справі №607/17586/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 25.09.2021 о 19 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 умисних погроз нанесення тілесних ушкоджень та фізичною розправою відносно його співмешканки ОСОБА_1 , чим спричинив психологічне насильство. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 гривень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.12.2021 у справі №607/23821/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 22.12.2021 близько 02 год. 20 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння домашнього насильства відносно його колишньої дружини ОСОБА_1 , що полягало у висловлюваннях в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.01.2022 у справі №607/290/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 24.12.2021 близько 18 год. 05 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 економічного насильства відносно його колишньої дружини ОСОБА_1 , що полягало у позбавленні її права на житло, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2022 у справі №607/1163/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 16.01.2022 о 21 год. 40 хв. по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння домашнього насильства відносно його колишньої дружини ОСОБА_1 , що полягало у висловлюваннях в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, принижуванні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.

Постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.12.2016 у справі №607/14731/16-п, від 18.01.2017 у справі №607/674/17, від 03.02.2017 у справі №607/1455/17, від 23.04.2019 у справі №607/9492/19, від 18.10.2021 у справі №607/17849/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні домашнього насильства відносно його колишньої дружини ОСОБА_1 та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту третього частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За пунктом дев`ятим частини першої ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом першим частини першої ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пунктів сьомого та восьмого частини першої ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 №404/5203/19 (61-22539св19), законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішенні такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї є грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі.

В силу вимог частини другої ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно правової позиції Верховного Суду висловленої у постановах від 28 квітня 2020 року у справі N754/11171/19, від 11 лютого 2020 року у

справі N753/7157/19, тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 систематично протягом тривалого часу потерпає від насильства, яке вчиняє відносно неї її колишній чоловік ОСОБА_2 , яке виражається у психологічному тиску щодо неї, її приниженні, цькуванні, виражання в її сторону нецензурною лайкою, постійних погрозах, залякуванні, обмеженні у праві користування її майном.

Внаслідок таких дій ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_2 є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який вчиняє домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 .

Також, суд вважає, що наявність численних постанов судів про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП вказує на існування реальних ризиків продовження у майбутньому вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства у будь-якому його прояві стосовно його колишньої дружини ОСОБА_1 .

Тому, виходячи із принципу пропорційності, оцінюючи високі ризики продовження протиправної поведінки заінтересованої особи, та її вплив на заявницю, яка є особою пенсійного віку, що може призвести до тяжких або особливо тяжких наслідків, враховуючи дані про особу ОСОБА_2 , обґрунтованих підстав вважати, що він зловживає алкогольними напоями, та в стані алкогольного сп`яніння неодноразово демонстрував агресивну поведінку відносно колишньої дружини, тривалість та багаторазовість вчинення протиправних дій в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, а саме заборони строком на шість місяців: перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань до 500 метрів до місця її проживання; наближатися на відстань 500 метрів до ОСОБА_1 (у громадських місцях) та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Суд задовольняє вимогу про заборону наближення на відстань до 1 км до місця проживання заявниці частково, а саме в частині наближення на відстань 500 метрів, так як в умовах щільної забудови міста Тернополя відстань в 1 км буде надмірною та необґрунтованою.

Згідно ч. 3 статті 350-5 ЦПК України, судові витрати відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-78, 258-268, 350-1 - 350-8, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців, згідно якого:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань до 500 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 500 метрів до ОСОБА_1 у громадських місцях та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні решти вимог заявника відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Повідомити не пізніше наступного дня з дня ухвалення судового рішення уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис на профілактичний облік, а також виконавчі органи міських рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук