Справа №464/793/22
пр № 2/464/772/22
У Х В А Л А

17 березня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/793/22

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_5

вимоги: визнання права власності

Обставини справи

Адвокат Лабай А.М. від імені та в інтересах позивача через підсистему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із даною позовною заявою. Визначено ціну позову 2 972 794,00 грн.

Висновки та мотиви суду

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява повинна відповідати вимогам, у ст.ст.175, 177 ЦПК України, всупереч яким така не містить:

зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів всіх письмових доказів, копії яких додано до заяви;

не надано докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів;

не додано документ про сплату судового збору у розмірі 12 405,00 грн.

Водночас стороною позивача заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у розмірі 12 405,00 грн, розглядаючи яке суддя установив наступне.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч.1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення. Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Особа, якою заявлено відповідне прохання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Довідка про отримання пенсії не є достатнім та безумовним доказом необхідності відстрочення судового збору.

Стороною позивача не надано доказів про майновий стан позивача в цілому (наприклад, відомостей: про отримання чи неотримання доходів, заробітної плати, грошового утримання чи інших видів доходів, з яких утримуються/не утримуються суми податків, про відсутність/наявність нерухомого та рухомого майна, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо). Це унеможливлює задоволення клопотання про зменшення від сплати судового збору.

Безпідставне зменшення від сплати судового збору є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Указане узгоджується з Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року (справа № 686/11087/20).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заяву необхідно залишити без руху та надати позивача/представнику позивача строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву залишити без руху, надавши позивачу/представнику позивача строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатись неподаною та повертається зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 17 березня 2022 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО