Справа № 347/2555/21
Провадження № 2/347/156/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Драч Д.С.,

з участю секретаря Борисової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

03.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що його батьком є - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а та матір`ю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували в шлюбі. Після смерті матері у приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Тонюк Марини Миколаївни зареєстрована спадкова справа у спадковому реєстрі та відкрилася спадщина на спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , відмовився від прийняття спадщини в користь сина - ОСОБА_1 . При житті мати належно не розпорядилася своїм майном та не залишила заповітного розпорядження. Спадкове майно складається з житлового будинку загальною площею 123,6 м2, житловою площею 69,8 м2 та господарських будівель і споруд: гараж, літня кухня, навіс, вбиральня, криниця.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Тонюк М.М. з проханням оформити спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача - Косівської міської ради Івано-Франківської області - до суду не прибув, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності, заперечень щодо заявлених позовних вимог не висловив.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання, що відповідає ч.13 ст.7 ЦПК України.

За правилами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 29.04.1982 року матір`ю позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 (а.с.7), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 23.03.2021 року (а.с.5).

Як вбачається із витягу про реєстрацію спадкової справи в реєстрі від 25.05.2021 року (а.с.8), відкрилась спадкова справа за №64877377 після смерті ОСОБА_3 .

Згідно довідки Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області №1278 від 25.05.2021 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно з 29.07.1987 року проживала і була зареєстрована у будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та до складу її сім`ї входили ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.21).

ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною заявою від 25.05.2021 року (а.с.9).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.3 Конституції України встановлений принцип верховенства права, який зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Даний позов має бути розглянутий в аспекті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, в якій зазначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 року), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування у разі відсутності заповіту мають особи, що належать до спадкоємців за законом (ст.1223 ЦК України).

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України: право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом ст.ст.2, 20 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про реєстрацію права подається власником, іншим право набувачем.

Стаття 25 ЦК України визначає, що правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Пунктом 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» регламентовано: право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки ОСОБА_3 за свого життя не здійснила реєстрацію свого права власності на будинок, після її смерті неможливо здійснити вказану реєстрацію, а тому право власності позивача в порядку спадкування на належне спадкодавцям господарство підлягає захисту у судовому порядку. Отже суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи й те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спірне господарство в порядку спадкування за законом.

На підставі ст.ст. 1216, 1223, 1258, 1261, 1268, 1275 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на майно в порядку спадкування за законом, що розташоване в АДРЕСА_1 , яке складається з : житлового будинку загальною площею 123,6 м2, житловою площею 69,8 м2 та господарських будівель і споруд - гаражу, літньої кухні, навісу, вбиральні, криниці, після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Косів Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складання.

Суддя: Д.С. Драч