ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року

м.Суми

Справа №592/10943/19

Провадження № 22-ц/816/47/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т.А.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кузнєцова Артема Сергійовича

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 жовтня 2021 року, ухвалену в м. Суми, повне судове рішення складено 21 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 жовтня 2021 року у прийнятті вказаного зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено та роз`яснено йому право звернутися до суду з цими позовними вимогами в загальному порядку.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Кузнєцова А.С. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить ухвалу скасувати та прийняти зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд під час розгляду справи не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 не мав можливості подати зустрічну позовну заяву в строк, визначений законом, оскільки був впевнений, що розписку не підписував. На час ознайомлення з висновком експерта ОСОБА_2 перебував за кордоном та не міг знати про необхідність подачі зустрічного позову, будучи впевненим, що договір позики ним не укладався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За пунктом 6 частини 1 статті 353ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення заяви (п. 6 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з порушенням строку її подачі.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, крім іншого, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

. Відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно ч. 3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 липня 2020 року скасовано заочне рішення у даній справ та призначено судове засіданні на 28 вересня 2020 року. Представник відповідача-адвокат Кузнєцов А.С. брав участь у судовому засіданні 09 липня 2020 року і був присутній при оголошенні вищезазначеної ухвали ( т. 1 а.с.145).

У подальшому в даній справі неодноразово відбувалися судові засідання, участь в яких брав як представник ОСОБА_2 - адвокат Кузнєцов А.С., так і сам відповідач. Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що 05 лютого 2021 року участь у судовому засіданні брав відповідач ОСОБА_2 , під час якого була оголошена технічна перерва для відібрання експериментальних зразків підпису відповідача і саме у цей день була призначена по справі почеркознавча експертиза підпису ОСОБА_2 ( т.1 а.с.220, 221-222).

Отже, відповідач ОСОБА_2 був обізнаний про проведення експертизи, а той факт, що він був впевнений, що на розписці не його підпис та що договір позики не укладався, не може слугувати поважною підставою щодо подачі зустрічного позову з пропуском строку.

Також необґрунтовані є доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 перебував за кордоном та не мав можливості подати зустрічну позовну заяву в строк, визначений законом.

Із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Кузнєцова А.С. звернувся до суду 21 жовтня 2021 року ( т.3 а.с. 34-36).

Отже, із викладеного вбачається, що з моменту постановлення ухвали від 09.07.2020 про призначення справи до розгляду на 28 вересня 2020 року та подачі зустрічного позову минуло більше року.

Не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги про необізнаність ОСОБА_2 щодо необхідності звернення із зустрічною позовною заявою у визначені законом строки, оскільки під час розгляду цієї справи він мав представника - адвоката Кузнєцов А.С.

Не є підставою для скасування ухвали суду і той факт, на який посилається апелянт, що лише 20.10.2021 ОСОБА_2 , після приїзду на Україну, дізнався про результати висновку експертизи та була сформована правова позиція і алгоритм подальших його дій з адвокатом.

За таких обставин, встановивши, що зустрічний позов подано відповідачем з порушенням строку для його подання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення зустрічного позову заявникові.

Також слід відмітити, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Окрім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кузнєцова Артема Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 жовтня 2021 року про повернення зустрічної позовної заяви залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко