Справа № 182/4794/16-ц
Провадження № 2/0182/929/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Шалівській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-3 том1), посилаючись на наступні обставини.

08.10.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 254555-CRED (далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 45000 грн. 00 коп. на термін до 08.10.2010 року, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач ОСОБА_1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Кредитного договору.

У порушення ст.ст. 509,526,527,530,1054 ЦК України та умов Кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 22.08.2016 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором склала 91106 грн. 38 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 23021 грн. 64 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 63508 грн. 25 коп., штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 43261 грн. 49 коп.

Зобов`язання за вказаним Кредитним договором забезпечено договорами поруки, укладеними між Банком та поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № 254555-CRED від 08.10.2008 року у розмірі 91106 грн. 38 коп. та понесені ним судові витрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2016 року справу передано у провадження судді Шестакової З.С. (а.с.28 том1).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2016 року справу передано у провадження судді Тихомирова І.В. на підставі звільнення з посади судді ОСОБА_5 (а.с.34 том1).

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2016 року (а.с.35 том 1) провадження по справі відкрито у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час).

Ухвалою суду від 30.03.2017 року (а.с.40 том 1) визнано обов`язковою явку представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у судовому засіданні по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

11.12.2017 року відповідачем ОСОБА_1 надано клопотання про застосування строків позовної давності (а.с.66-70 том1). Вказав, що на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.06.2010 року по справі №2-1631/10, звернено стягнення на належне йому майно за договором застави, який було також укладено в забезпечення виконання зобов`язань за спірним кредитним договором. Вважає, що саме з 30.06.2010 року (з дати ухвалення вищевказаного рішення) виникло право звернення до суду з даним позовом. За таких обставин трирічний строк позовної давності закінчився 30.06.2013 року. Також вказав на пропущення строків позовної давності щодо пред`явлення вимог до поручителів. Просив застосувати по справі строки позовної давності.

Ухвалою суду від 19.03.2018 року (а.с.80 том1) задоволено клопотання ОСОБА_1 ; витребувано в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» наступні документи: - належним чином завірені копії договорів купівлі-продажу заставленого майна, зазначеного в договорі застави товару в обороті № 254555-CRED-2 від 08 жовтня 2008 року та договору застави майна № 254555-1 від 08 жовтня 2008 року, яке було передано ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2010 року № 2-1631/10; - належним чином засвідчені копії звітів про результати продажу заставного майна із зазначенням суми та часу продажу; - докази, які підтверджують факт зарахування після реалізації предметів застави вирученої суми коштів в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 254555-CRED від 08 жовтня 2008 року; - довідку про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції.

Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Рибакової В.В. на підставі звільнення з посади судді ОСОБА_6 рішенням Вищої ради правосуддя №1817/0/15-19 від 09.07.2019 року (а.с.89 том1).

Ухвалою суду від 23.04.2020 року (а.с.126-127 том1) замінено позивача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості; клопотання представника позивача ОСОБА_7 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено; судове засідання відкладено; судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції.

Ухвалами суду від 07.09.2020 року, від 24.02.2021 року, від 17.08.2021 року, від 22.12.2021 року (а.с.141,187,239 том1, а.с.3 том2) судове засідання по справі вирішено провести в режимі відео конференції, проведення якої доручено Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року (а.с.172 том1) відмовлено представнику позивача ОСОБА_7 у проведенні судового засідання 17.02.2021 року на 14.30 год. по справі у режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю технічної можливості її проведення.

Ухвалою суду від 15.02.2022 року (а.с.20-21 том2) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовлено.

Представник позивача - ОСОБА_7 надав суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі у зв`язку з зайнятістю в судовому засіданні в апеляційному суді, проти ухвалення рішення по справі не заперечує. У судовому засіданні 20.04.2021 року вказав, що рішення суду від 30.06.2010 року не виконано, виконавчий лист по справі повернуто. Зазначив, що не володіє інформацією чи подавав банк ще виконавчий лист до виконання після повернення. Вказав, що з 30.09.2010 року не було погашень по графіку відповідачем ОСОБА_1 . Просив сягнути заборгованості за період з 08.10.2008 року по 22.08.2016 року в сумі 91106,38 грн.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи (а.с.52,53 том1, 4-9,14,15 том 2). Відповідно до п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі у зв`язку з карантином, вказав, що проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі через безпідставність і недоведеність позовних вимог (а.с.10 том2).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини щодо укладення кредитного договору та належного виконання його умов.

Судом встановлено, що 08.10.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом - Банк), та відповідачем ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений кредитний договір №254555-CRED, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримав строковий кредит у розмірі 45000 грн. 00 коп. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № НОМЕР_2 , відкритий Банком для Позичальника згідно кредитного договору № 254555-CARD від 08.10.2008 року (далі - Картрахунок) в дату укладення даного Договору на строк та на умовах передбачених в цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит та сплатити відсотки у встановлені цим договором строки, а також виконати інші зобов`язання згідно даного Договору в повному обсязі (а.с.10-12, 12на звороті том1).

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, джерелом погашення кредиту, процентів та винагород є грошові кошти, розміщені Позичальником на картрахунку.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору, строк повернення кредиту, відсотків та винагороди згідно Графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток №1 даного Договору), але не пізніше - 08.10.2010 року. Вказаний строк може бути змінений згідно п.п.2.3.3., 2.4.1 даного договору.

Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, Кредит надається на споживчі цілі.

Порядок, умови та розмір сплати кредиту, відсотків за його користування, пені, штрафи та інших платежів встановлені умовами Кредитного договору та Графіком погашення кредиту.

Згідно п.6.8. Кредитного договору, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Банк свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав, що підтверджується заявою ОСОБА_1 (а.с.13 том 1).

Станом на 22.08.2016 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором визначена позивачем у сумі 91106 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 23021 грн. 64 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 63508 грн. 25 коп., штрафу (фіксована частина) 250 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) 43261 грн. 49 коп., на підтвердження чого надано розрахунок (а.с.4 том1).

Зобов`язання за вказаним Кредитним договором забезпечено договорами поруки: № 254555cred/4 від 08.10.2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (за Договором поруки - Кредитор) та поручителем ОСОБА_4 ; № 254555cred/5 від 08.10.2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (за Договором поруки - Кредитор) та поручителем ОСОБА_2 ; № НОМЕР_3 cred/6 від 08.10.2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (за Договором поруки - Кредитор) та поручителем ОСОБА_3 (далі Договори Поруки) (а.с.14-16 том1) .

Відповідно до п.1 кожного Договору поруки, предметом даних договорів є видача поруки Поручителями перед Кредитором за виконання ОСОБА_1 (далі - Боржник) ним своїх обов`язків, що випливають з кредитного договору від 08.10.2008 року № 254555 -CRED (далі - Кредитний договір), з:

- повернення кредиту у сумі 45000 грн. 00 коп., що надається у межах дострокового кредиту, сукупна величина сальдо по котрим не буде перевищувати суму вказану в даному пункті кредиту здійснюється після підписання договору про видачу кредиту на строк та на умовах, передбачених кредитною угодою і Договором про видачу транша. Кредитні кошти надаються шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № НОМЕР_2 , відкритий Банком для Позичальника згідно договору № 254555 -CARD від 08.10.2008р. (далі - картрахунок). Повернення кредиту відбувається згідно п.п.1.3,2.2.3., 2.3.3.,2.3.6., 2.3.9., 2.4.1., 4.10. Кредитної угоди та п.п.1.3, 4.1,4.2 Договорів про видачу кредиту;

- сплати процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних починаючи з дати зарахування кредитних коштів на картрахунок до дати погашення кредиту згідно з п.п.1.3., 2.2.2., 2.2.3., 2.3.3., 2.3.6., 2.3.9., 2.4.1., 4.10. Кредитної угоди та п.п.1.3, 4.1,4.2 Договорів про видачу траншів;

- сплати процентів за користування кредитом у розмірі 60 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту, у разі порушення зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.3., 2.2.3., 2.2.16., 2.3.3., 2.4.1., 4.10. Кредитної угоди та п.п.1.3,2.2.3 Договорів про видачу траншів у дату не пізніше 7 числа кожного поточного місяця;

- сплати винагороди, за оформлення Договорів про видачу траншів згідно з п.4.6 Кредитної угоди та п.4.6 Договорів про видачу траншів. Сплата винагороди повинна бути здійснена у готівковій формі, через касу Банку, у дату здійснення першого погашення кредиту згідно Графіку погашення кредиту і відсотків (Додаток 1 до Договорів про видачу траншів);

- сплати пені, у порядку та розмірі, визначених п. 6.1. Кредитної угоди;

- сплати штрафу, в розмірі 2 % від суми отриманого кредиту, за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п.2.2.7., 2.2.8., 2.2.11. Кредитної угоди;

- сплати штрафу, в розмірі 20 % від суми отриманого кредиту, використаної не за цільовим призначенням (згідно з п. 6.3. Кредитної угоди);

- сплати штрафу, в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову, у випадку якщо Позичальником будуть порушені строки платежів за будь-яким із грошових обов`язків, передбачених Кредитною угодою та Договорами про надання траншів більш ніж на 120 днів, у зв`язку з чим Банк примушений буде звернутися до суду.

Відповідно до п.2 кожного Договору поруки, Поручителі відповідають перед Кредитором за виконання обов`язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до п.3 кожного Договору поруки, Поручителі з умовами Кредитної угоди ознайомлені.

Відповідно до п.4 кожного Договору поруки, у випадку невиконання Боржником обов`язків за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.5 кожного Договору поруки, у випадку невиконання Боржником якого-небудь обов`язку, передбаченого п.1 цього Договору, Кредитор направляє на адресу Поручителів письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов`язку.

Відповідно до п.6 кожного Договору поруки, Поручителі зобов`язані виконати обов`язок (ки), зазначений в письмовій вимозі Кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п.5 цього договору.

Відповідно до п.12 кожного Договору поруки, сторони прийшли до згоди, що строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом у 5 (п`ять) років.

До боржника та поручителів направлялась вимога щодо виконання забезпеченого зобов`язання, яка залишена без задоволення (а.с.5-8 том1).

30.06.2010 року по справі №2-1631/10 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення було винесено заочне рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення задоволено; передано у заклад Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: товар в обороті (продовольчі товари в асортименті); передано у заклад Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві приватної власності заставлене майно, яке зазначено у договорі застави №254555-1 від 08.10.2008 року; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 254555-CRED від 08.10.2008 року в сумі 49133,42 грн. звернуто стягнення на майно, яке зазначено у договорі застави товару в обороті № 254555-CRED-2 від 08.10.2008 року шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі продажу Предмету застави від імені Заставодавця, звернуто стягнення на майно, яке зазначено в договорі застави майна №254555-1 від 08.10.2008 року шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі продажу Предмету застави від імені Заставодавця; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк судовий збір у розмірі 491 грн. 33коп. та витрати за інформаційно технічне забезпечення судового процесу у розмірі 250грн. 00коп., а всього 741грн. 33 коп. Заочне рішення набуло чинності 31.07.2010 року (а.с.55-59 том 1). Ухвалою суду від 10.05.2011 року (а.с.60 том1), заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення залишено без розгляду.

Вказаним заочним рішенням встановлено наступне. Відповідно до укладеного договору № 254555-CRED від 08.10.2008 року відповідач 08.10.2008 року отримав кредит у розмірі 45000грн. 00коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.10.2010 року. У порушення договору відповідач зобов`язання за зазначеним договором не виконав, внаслідок чого станом на 18.05.2009 року виникла заборгованість у розмірі 49133 грн. 42 коп., яка складається: 42071,32 заборгованість за кредитом; 4484,32 заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3045грн. 89коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до умов договору;250грн. 00коп. штрафу (фіксована частина), 2327,78 штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивач та відповідач уклали договори застави товару в обороті № 254555- CRED-2 згідно якого відповідач надав у заставу належне йому майно, а саме: товар в обороті (продовольчі товари в асортименті). Також позивач та відповідач уклали договір застави майна № 254555-1. Згідно з яким відповідач надав в заставу належне йому майно, опис якого зазначено в договорі застави майна № 254555-1 від 08.10.2008 року.

Згідно Акту державного виконавця від 15.03.2012 року (а.с.61 том1), державним виконавцем Гайдей І.М. ВДВС НМРУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1631 виданого 10.11.2011 року Нікопольським міськрайонний судом про вилучення у ОСОБА_1 заставленого майна та передачі його ПАТ Приватбанк, встановлено наступне. Боржником у добровільному порядку передано представнику ПАТ Приватбанк Васильєву О.І. майно зазначене у виконавчому документі, а саме морозильна камера об`ємом 500 літрів колір тепле дерево без серійного номеру, 2000 року випуску. Інше майно визначене виконавчим документом у боржника відсутнє. У зв`язку з відсутністю іншого майна визначеного виконавчим документом, боржником з власної ініціативи, під час виходу державного виконавця було передано представнику ПАТ Приватбанк замість холодильної вітрини, морозильну камеру, білого кольору. Як зазначалось вище, ухвалою суду від 19.03.2018 року (а.с.80 том 1) задоволено клопотання ОСОБА_1 ; витребувано в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» наступні документи: - належним чином завірені копії договорів купівлі-продажу заставленого майна, зазначеного в договорі застави товару в обороті № 254555-CRED-2 від 08 жовтня 2008 року та договору застави майна № 254555-1 від 08 жовтня 2008 року, яке було передано ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2010 року № 2-1631/10; - належним чином засвідчені копії звітів про результати продажу заставного майна із зазначенням суми та часу продажу; - докази, які підтверджують факт зарахування після реалізації предметів застави вирученої суми коштів в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 254555-CRED від 08 жовтня 2008 року; - довідку про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). На виконання вимог ухвали суду від 19.03.2018 року, 21.03.2020 року на електронну адресу суду від представника банку надійшли письмові пояснення (а.с.105-106 том1), згідно яких Приватбанк не має можливості виконати вимоги суду за пунктами 1,2,3, ухвали в зв`язку з відсутністю таких документів і даних у АТ КБ «ПриватБанк». За наявної інформації у АТ КБ «ПриватБанк» рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.06.2010 року №2-1631/10 станом на 20.02.2020 року не виконано, виконавче провадження № 30466396 було закрито, а виконавчі документи повернуто стягувачеві 13.03.2012 року за відсутністю заставленого майна у боржника. На виконання ухвали суду від 19.03.2018 року, 08.07.2021 року долучено виписку по рахунку щодо руху коштів ОСОБА_1 станом на 09.07.2019 року (а.с.205,206-234). З вказаної виписки вбачається, що останній платіж за спірним кредитним договором відповідачем ОСОБА_1 було здійснено 30.09.2010 року (а.с.211 том1).

16.03.2012 року Постановою головного державного виконавця ВДВС НМУЮ Гайдей І.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1631 виданого 10.11.2011 року Нікопольським міськрайонний судом (ВП №30466396) встановлено, що у боржника відсутнє майно визначене виконавчим документом, яке необхідно передати стягувачу, з цих підстав вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу, зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 16.03.2013 року (а.с.107-108 том1).

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Як було встановлено судом, що 08.10.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (Банком) та відповідачем ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений кредитний договір №254555-CRED, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримав строковий кредит у розмірі 45000 грн. 00 коп. Підписання сторонами договору підтверджує той факт, що між ними досягнуто згоди по усіх істотних умовах, а отже договір є укладеним. Станом на 22.08.2016 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором визначена позивачем у сумі 91106 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 23021 грн. 64 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 63508 грн. 25 коп., штрафу (фіксована частина) 250 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) 43261 грн. 49 коп., на підтвердження чого позивачем надано розрахунок. Зобов`язання за вказаним Кредитним договором забезпечено договорами поруки: № 254555cred/4 від 08.10.2008 року, № 254555cred/5 від 08.10.2008 року, № 254555cred/6 від 08.10.2008 року. Крім того, як встановлено заочним рішенням суду від 30.06.2010 року по справі №2-1631/10 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивач (банк) та відповідач ( ОСОБА_1 ) уклали договори застави товару в обороті № 254555- CRED-2 згідно якого відповідач надав у заставу належне йому майно, а саме: товар в обороті (продовольчі товари в асортименті), також позивач та відповідач уклали договір застави майна № 254555-1, згідно з яким відповідач надав в заставу належне йому майно, опис якого зазначено в договорі застави майна № 254555-1 від 08.10.2008 року. Вказаним заочним рішенням позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення задоволено. За вказаним заочним рішенням видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Згідно Акту державного виконавця від 15.03.2012 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1631 виданого 10.11.2011 року Нікопольським міськрайонний судом про вилучення у ОСОБА_1 заставленого майна та передачі його ПАТ Приватбанк, боржником у добровільному порядку передано представнику ПАТ Приватбанк Васильєву О.І. морозильну камеру об`ємом 500 літрів колір тепле дерево без серійного номеру, 2000 року випуску та замість холодильної вітрини, морозильну камеру, білого кольору, інше майно визначене виконавчим документом у боржника відсутнє. Вказаний виконавчий документ 16.03.2012 року повернуто стягувачу, зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 16.03.2013 року. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що йому не відомо чи пред`являвся виконавчий лист до виконання в подальшому. Згідно письмових пояснень на виконання вимог ухвали суду від 19.03.2018 року, копії договорів купівлі-продажу заставленого майна, зазначеного в договорі застави товару в обороті № 254555-CRED-2 від 08 жовтня 2008 року та договору застави майна № 254555-1 від 08 жовтня 2008 року, яке було передано ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2010 року № 2-1631/10; копії звітів про результати продажу заставного майна із зазначенням суми та часу продажу; докази, які підтверджують факт зарахування після реалізації предметів застави вирученої суми коштів в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 254555-CRED від 08 жовтня 2008 року у позивача відсутні. Будь-яких клопотань позивачем з цього приводу не заявлялось. Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом і не може свідчити про умови кредиту, не містить відомостей щодо часткового погашення відповідачем суми боргу. Доказів на підтвердження визначених позивачем складових заборгованості, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позивачем не надано достовірних доказів того, що станом на 22.08.2016 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором складає 91106 грн. 38 коп., не надано доказів на підтвердження визначених позивачем складових боргу відповідача, сум, що вносились ним на погашення кредиту, чи враховане при цьому майно, що було вилучено за виконавчим документом, згідно чого було проведено розрахунок наявної за відповідачем ОСОБА_1 загальної суми заборгованості, а тому доводи позивача не знайшли свого підтвердження. Тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Відповідач ОСОБА_1 послався на пропуск позовної давності позивачем щодо заявлених вимог. В абз.3 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо пред`явлення даного позову. Однак, так як позивачу відмовлено у задоволенні позову за недоведеністю, то відсутні підстави для відмови у задоволенні позову за спливом позовної давності.

Так як позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, то не підлягає стягненню з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,259,263-265,268 ЦПК України, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ - 14360570) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , адреса вказана в позові: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова