Справа №173/106/21
Провадження №2/173/18/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

при секретареві - Зубачевській О.А

За участю: представника відповідача - адвоката Позднякова В.Г.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Верхньодніпровської районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною, шляхом визначення способів участі у вихованні та в становлення графіку зустрічей,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2021 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 , з позовом усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною, шляхом визначення способів участі у вихованні та в становлення графіку зустрічей до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

04.02.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

05.02.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 15.03.2021 року.

15.03.2021 року в підготовчому судовому засідання оголошена перерва до 17.05.2021 року.

17.05.2021 року в підготовчому судовому засідання оголошена перерва до 05.08.2021 року.

05.08.2021 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 20.10.2021 року. Постановлена ухвала про залучення до участі в розгляді справи органу опіки і піклування Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

20.10.2021 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 13.12.2021 року. Представником відповідача наданий відзив на позовну заяву.

13.12.2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 16.02.2021 року.

16.12.2021 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

16.02.2021 року представником позивача подана заява про подальший розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача.

Згідно заявлених позовних вимог за уточненою позовною заявою позивач просить зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні з донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . , а саме:

- до досягнення донькою 10 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її бажанням, висловленим у його присутності, брати (або не брати) участі у зустрічах з ним, у присутності матері ОСОБА_2 , або вітчима - ОСОБА_6 , два рази на місяць у кожні другу та четверту неділю з 10 до 12 години, в межах населеного пункту, де проживає дитина, за попередньою домовленістю з матір`ю не пізніше ніж за три дні;

- після досягнення донькою 10 річного віку, тобто з 18.03.2022 року до досягнення 14 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 за її бажанням. Висловленим у його присутності, брати (або не брати) участі у зустрічах з ним, у присутності матері ОСОБА_2 , або вітчима - ОСОБА_6 , кожної неділі з 10 до 16 години, в межах населеного пункту, де проживає дитина, за попередньою домовленістю з матір`ю не пізніше ніж за три дні;

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з 2010 року по 2014 рік він проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В період спільного проживання у них народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після народження дитини вони припинили спільне проживання, а донька залишилась проживати з відповідачкою (матір`ю) яка неодноразово змінювала місце свого проживання, які на сьогоднішній день йому достеменно не відомі, та що в свою чергу заважало йому бачитись з донькою та приймати участь у її вихованні.

Його спроби вирішити дане питання мирним шляхом не увінчались у спіхом. Так в 2019 році він звертався до служби у справах дітей Одеської міськради, де відповідачка на той час фактично мешкала, але 08.05.2019 року отримав відповідь, що встановлення місця знаходження не входить до компетенції служби

Відповідачка своїми діями не дає йому можливості спілкуватись з дитиною та виконувати відносно дитини свої батьківські обов`язки, що й стало підставою звернення до суду.

В підготовчому судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали за підставами, викладеними в позовній заяві, надалі в уточненій позовній заяві. В подальшому в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав та заперечує проти встановлення позивачеві способу участі у спілкуванні та вихованні з донькою у спосіб, визначений ним в уточненій позовній заяві.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхівцевської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вислухавши дітей сторін, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони в період з 2010 року по 2014 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що сторонами не заперечується.

В період спільного проживання у сторін народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому сторони записані батьками дитини.

Після припинення спільного проживання сторонами їх донька залишилась проживати з відповідачкою, що сторонами також не заперечується.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 СК України - мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. крім випадку, передбаченого частиною п`ятою ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок того, що відповідачка систематично перешкоджала йому здійснювати свої батьківські права щодо участі у вихованні і спілкуванні з донькою, позивач змушений був звертатись для вирішення цього питання як до органу опіки та піклування так і до суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч.4, 5, 6 ст. 19 СК України - При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Верхівцевської міської ради запропоновано встановити спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, кожної другої та четвертої неділі місця в присутності матері, вітчима та інших родичів дитини, враховуючи бажання самої дитини та за попередньою узгодженістю про побачення з матір`ю дитини не пізніше ніж за три дні.

Враховуючи, що в процесі розгляду справи сторони фактично узгодили спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. Позивач погодився із запропонованим відповідачем способом участі у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні та уточнив свої позовні вимоги, які в подальшому були визнані відповідачкою, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача з уточненою позовною заявою

Оскільки з урахуванням наведених сторонами доводів, віку дитини, факту що дитини після припинення спільного проживання сторін, дитина фактично не спілкувалась з батьком, суд вважає, що запропонований сторонами спосіб участі у виховання та спілкуванні з дитиною батьком буде відповідати інтересам дитини. Надасть можливість дитині ближче поспілкуватись з позивачем та сприйняти його, як батька, та в подальшому налагодити довіру дитини до позивача, як батька і в сою чергу забезпечить можливість позивачеві спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог. Відповідачка хоч і визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, але протягом тривалого періоду часу не з`являлась у призначенні судові засідання, не доводила свою позицію, щодо вирішення спору. Позовні вимоги визнала лише після уточнення позивачем позовних вимог. Тобто безумовної згоди на вирішення спору відразу після подання позовної заяви не надала. Спір хоч і був вирішений в підготовчому судовому засіданні, але вирішувався протягом тривалого періоду часу шляхом вчинення значної кількості процесуальних дій, та в результаті прийняття позивачем позиції відповідача, а не згоди позивача з запропонованим позивачем способом участі у вихованні дитини. викладеним у первісній позовній заяві. Тому положення ст. 142 ЦПК України щодо розподілу судових витрат за даним спором на думку суду застосовані бути не можуть.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позові вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною, шляхом визначення способів участі у вихованні та встановлення графіку зустрічей - задовольнити .

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , у спілкуванні з донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , спосіб його участі у спілкуванні та вихованні доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-До досягнення донькою 10 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 за її бажанням, висловленим нею в його присутності, брати ( або не брати ) участь у зустрічах з ним, у присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , або вітчима, ОСОБА_6 , два рази на місяць у кожну другу та четверту неділю з 10 до 12 години, в межах населеного пункту, де проживає дитина, за попередньою домовленістю з матір`ю не пізніше ніж за три дні;

- Після досягнення донькою 10 річного віку, тобто з 18.03.2022 року, до досягнення 14 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 за її бажанням, висловленим нею в його присутності, брати ( або не брати ) участь у зустрічах з ним, у присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , або вітчима, ОСОБА_6 , кожної неділі з 10 до 16 години, в межах населеного пункту, де проживає дитина, за попередньою домовленістю з матір`ю не пізніше ніж за три дні;

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 908.00 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.02.2022 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 14.03.2022 року

Дата набрання законної сили: 29.03.2022 року