Справа № 486/1725/21
Провадження № 2/486/176/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2022 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, в якому просить суд ухвалити рішення про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою позицію мотивує тим, що 25 листопада 2006 року зареєстрував шлюб із відповідачем, сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10 серпня 2015 року рішенням Южноукраїнського міського суду шлюб розірвано. Рішенням Южноукраїнського міського суду від 02 вересня 2015 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. Він зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 та з травня 2021 року син ОСОБА_4 проживає з ним, проти чого не заперечувала відповідач. Його колишня дружина 26 січня 2021 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». Син знаходиться на його утриманні, у той же час із нього продовжують стягуватись аліменти.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що в травні 2021 року син перейшов жити до нього, а у кінці серпня 2021 року сказав, що бажає в подальшому залишитись жити з ним.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що в судовому засіданні постановлена відповідна ухвала.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 22, 23-25/.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 серпня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , зареєстрований 25 листопада 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №326 розірвано /а.с. 22/.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку /а.с. 23-25/.

26 січня 2021 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 . Після державної реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_10 » змінила на « ОСОБА_7 » /а.с. 29/.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що син травня 2021 року проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні.

Згідно копії акту обстеження умов проживання від 07 жовтня 2021 року /а.с. 30/ службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради з метою підготовки висновку щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_11 , обстежено квартиру АДРЕСА_1 , встановлено, що за цією адресою проживає ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_11 (син) та ОСОБА_5 (дружина). Неповнолітній ОСОБА_11 пояснив, що не має бажання проживати біля матері, не заперечує проти спілкування з мамою. ОСОБА_1 пояснив, що дитина проживає з травня 2021 року з ним і він бажає визначити місце проживання дитини разом із собою.

Неповнолітній свідок ОСОБА_12 допитаний в судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування, пояснив, що з травня 2021 року прийшов за власним бажанням жити до батька, мати з цього часу ним не опікується.

Свідок ОСОБА_5 , яка є дружиною позивача в судовому засіданні пояснила, що у травні 2021 року ОСОБА_13 прийшов до них проживати з речами, а в серпні 2021 року попросив залишитись проживати з ними.

В ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами.

У ч. 1 статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ч. 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2019 року по справі №711/8561/16-ц зроблено правовий висновок, що сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягують аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним.

За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Тому для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми ч. 4 статті 273 ЦПК України і обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача з 01 травня 2021 року, оскільки саме з цієї дати син сторін проживає з батьком.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.

Припинити з 01 травня 2021 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2015 року по справі №486/1295/15-ц у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Полонне, Полонського району, Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с-ща Комарин, Брагинського району, Гомельської області, Білорусь, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова