Справа № 169/131/22
Провадження № 2/169/213/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луківської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт 23 березня 1998 року, відповідно до якого все своє майно заповіла їй. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 23 березня 2022 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без її участі (а. с. 29).

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 22 березня 2022 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 28).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом статей 524, 548 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_2 підтверджується витягом з погосподарської книги по селу Перевісся Турійського району за 1996-2000 роки (а. с. 10).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а. с. 20).

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 56,2 кв. м, житловою площею 32,6 кв. м, літня кухня «Б-1», гараж «В-1», вбиральня «Г», колодязь «№1» (а. с. 15-18).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Миляновичівською сільською радою Турійського району Волинської області 23 березня 1998 року, відповідно до якого належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та з усім майном заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 (а. с. 11).

Зі змісту довідки Миляновичівської сільської ради Турійського району Волинської області № 930 від 14 грудня 2004 року видно, що в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 з дня її смерті вступила дочка останньої - ОСОБА_1 (а. с. 10).

Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу, зі змісту яких видно, що позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 (а. с. 12).

20 грудня 2004 року позивач подала в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , на підставі якої було заведено спадкову справу (а. с. 31 на звороті).

Інші спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - діти спадкодавця, подали в державну нотаріальну контору заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 (а. с. 32, 33).

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_2 23 березня 1998 року, не змінювався і є дійсним.

Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємницею за заповітом, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 і в контексті положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР є такою, що прийняла спадщину після смерті останньої.

Постановою приватного нотаріуса від 17 серпня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_2 (а. с. 14).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 492/04 до майна померлої ОСОБА_2 (а. с. 31-61), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , немає, свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки видані позивачу.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 496 гривень 20 копійок; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 496 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, статей 524, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 56,2 кв. м, житловою площею 32,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б-1», гараж «В-1», вбиральня «Г», колодязь «№1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ 10002/0131 філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 67 від 18 лютого 2022 року на рахунок №UA0003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області/смт Турійськ/22030101.

Стягнути з Луківської селищної ради в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Луківська селищна рада, адреса місця знаходження: вулиця Незалежності, 7, селище міського типу Луків, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне рішення складено 23 березня 2022 року.

Головуючий