Справа №345/80/22
Провадження № 2/345/223/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2022 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.02.1988 колгоспному двору, головою якого являвся ОСОБА_1 належало домововолодіння по АДРЕСА_1 . Позивачі вказують, що на час усуспільнення в даному колгоспному дворі проживали вони та їхні діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та відповідачі по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яким після ліквідації колгоспних дворів належало по 1/6 частині житлового будинку. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачів ОСОБА_6 , після смерті якого його частку домоволодіння по АДРЕСА_1 успадкували його батьки, позивачі по справі, які проживали разом з ним та проживають і на даний час. Так, при зверненні позивачів до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом на домоволодіння їм відмовлено у зв`язку з тим, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок від 15.02.1988 вказано, що належить членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1 і не визначено частки співвласників у праві спільної власності, і зазначено, що слід визначити частки у майні колишнього колгоспного двору. З урахуванням викладеного, позивачі зазначають, що фактично їм кожному належить по 1/6 частині будинковолодіння, так як і їхнім дітям, які є відповідачі по справі, і претензій до спадкового майна не мають, так і відмовляються від оформлення прав власності на свої частки у даному будинковолодінні. Тому, на підставі викладеного позивачі просять суд визначити частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 - 1/3 частки за ОСОБА_1 та 1/3 частки за ОСОБА_2 , а також визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на спадкове майно за законом після смерті сина ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують та просять суд його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, не заперечують проти задоволення позову та відмовляються від своїх часток в користь позивачів.

Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.02.1988 по АДРЕСА_1 на праві особистої власності належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_1 (а.с. 21).

Відповідно до ст. 112 ЦК України (в редакції 1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, в якій слід визначати частки кожного члена колгоспного двору.

Відповідно до Витягу з по господарської книги №18, чт. 218, номер об`єкта по господарського обліку 1032 Голинського старостинського округу Калуської міської ради Івано-Франківської області за 1991 - 1995 року виданого 10.12.2021 роком за №703 в спірному домоволодінні проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та відповідачі по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с. 13), який до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 і з яким в даному домоволодінні на моменти його смерті проживали і були зареєстровані батьки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 19).

Згідно ст. 549 ЦК України (редакція 1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 належну йому 1/6 частини успадкували його батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки на момент його смерті вони проживали з ним в одному домоволодінні та фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Зокрема, до складу спадщини входить 1/6 частина житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 вартість якого вцілому згідно довідки про вартість вцілому об`єкта нерухомого майна від 17.05.2021 становить 288563 грн. (а.с.28).

26.03.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 , однак у видачі свідоцтва їм відмолено у зв`язку із тим, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок не зазначено частки співвласників у праві спільної власності як членів колгоспного двору на вищезазначений будинок (а.с. 40).

Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та відповідачі по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , то дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності у розмірі 1/6 частки кожному, з чого слідує, що частка , яку належить успадкувати складається з 1/6 частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, як позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками померлого ОСОБА_6 , постійно проживали з ним, у зареєстрованому шлюбі чи фактичних відносинах спадкодавець не перебував, дітей у нього не було, тому вони маю право на спадкування у першу чергу.

Відповідачі на спадкове майно не претендують а також не претендують на виділення своїх часток у спільній сумісній власності та не мають наміру набувати у власність майно, про що свідчать подані ними до суду заяви, а тому враховуючи належну кожному частку домоволодіння та відмову відповідачів від своїх часток, успадкування частки спадкодавця позивачами суд приходить до висновку, що за позивачами слід визнати право власності на Ѕ частку вказаного будинковолодіння за кожним.

Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 259,263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 - 1/3 частки за ОСОБА_1 та 1/3 частки за ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на спадкове майно за законом після смерті сина ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ частки за кожним право власності на житловий будинок,що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: