Справа № 404/3330/15-ц
Номер провадження 2-п/404/35/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Московенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року по справі № 404/3330/15-ц (номер провадження 2/404/2277/15) за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року позов задоволено повністю. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору (а.с. 78-80).

До Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшла заява ОСОБА_1 (вх. № 38599 від 29.10.2021 року) про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 листопада 2021 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року, прийнято до розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року по справі № 404/3330/15-ц (номер провадження 2/404/2277/15) за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився і судом з`ясовано, що позивач у справі помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності (вх. № 9361 від 31.03.2022 року).

Розглянувши заяву про скасування заочного рішення суду, проаналізувавши норми цивільного процесуального права які регулюють порядок скасування заочного рішення суду, суд встановив таке.

Порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення визначений статтею 287 Цивільного процесуального кодексу України. За положеннями частин першої-третьої вказаної статті заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Головуючий відкриває судове засідання і з`ясовує, хто з учасників справи з`явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з`ясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Водночас, статтею 47 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до статті 46 Цивільного процесуального кодексу України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статтей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Судом встановлено, що позивач у справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 0 від 01.02.2022 року (а.с. 116-118), а також копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 27.01.2021 року, видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 100).

Що стосується спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно частини першої статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового кодексу Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

За змістом статей 64, 156 Житлового кодексу Української РСР правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім?ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном…. А тому негаторний позов може бути пред?явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 Цивільного процесуального кодексу України, перелік якої є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. За правилом пункту 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі статтею 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов?язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв?язку з вибуттям із процесу суб?єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов?язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов?язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов?язки одного із суб?єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов?язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб?єктивного права або обов?язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Разом з цим, у даному випадку позов пов?язаний, насамперед, з особистими правами самого позивача, оскільки позивач - ОСОБА_2 , звертався з вимогами про усунення перешкод шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням які чинились відповідачем саме йому і не чиняться його можливому правонаступникові.

Відтак, у межах цієї справи права та інтереси можливих правонаступників не підлягають захистові у такий спосіб, оскільки потребують зміни підстав та предмету позову.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що позивач у справі - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі (визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням), не допускають правонаступництва, суд вважає за можливе, враховуючи процесуальні норми, передбачені частиною дев`ятою статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), застосувати приписи пункту 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України та закрити провадження у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 46, 47, 55, 255, 258-261, 287, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року по справі № 404/3330/15-ц (номер провадження 2/404/2277/15) за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 05.04.2022 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка