_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/915/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Бродецька Тетяна Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100), третя особа - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

10.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсними:

- Договір кредиту №08-660/177-302 від 05.09.2008 року, укладений між АКБСР "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Укрсоцбанк", з однієї сторони, та ОСОБА_1 з другої сторони.

- Іпотечний договір від 05.09.2008 року, укладений між АКБСР "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Укрсоцбанк", з однієї сторони, та ОСОБА_1 з другої сторони, що був укладений в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту №08-660/177-302 від 05.09.2008 року, та був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В., зареєстрований в реєстрі за №2597.

- Договір про внесення змін до іпотечного договору, що був посвідчений 06.02.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В., зареєстрований в реєстрі за 2047.

Ухвалою від 16.09.2019 року провадження у справі відкрито.

10.06.2020 року здійснено заміну відповідача з АТ "Укрсоцбанк" на АТ "Альфа Банк".

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2020 року по справі призначено судово-економічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

18.10.2021 року з Київської незалежної судово-експертної установи повернуто матеріали справи з висновком експерта №168 від 05.10.2021 року.

Ухвалою суду від 20.10.2021 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання на 17.11.2021 року.

17.11.2021 року представником відповідача до суду подані письмові пояснення, в яких адвокат Байрамов О.В. посилається на недоведеність позовних вимог та заявляє про застосування строків позовної давності.

17.11.2021 року в підготовчому засіданні оголошена перерва так як не з`явилась сторона позивача.

Ухвалою суду від 06.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До судового засідання сторона позивача не з`явилась, електронною поштою надійшли письмові пояснення адвоката Хлопко А.Ю., в яких зокрема адвокат просить провести судове засідання без участі представника позивача. Також до суду подані заперечення на заяву про застосування строків позовної давності.

Представник відповідача - адвокат Байрамов О.В. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 повідомлявся судом належним чином, матеріали справи містять неодноразово повернуті до суду рекомендовані повідомлення про виклики третьої особи по справі.

Третя особа не скористалась правом надання письмових поясненнь та/або будь-яких інших заяв.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах позивач посилається на те, що 05.09.2008 року між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту №08-660/177-302, за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит на суму 400000 доларів США зі сплатою 15% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом 04.09.2023 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту 05.09.2008 року між ОСОБА_2 та АКБСР «Укрсоцбанк» був укладений Іпотечний договір, за яким в іпотеку було передано домоволодіння загальною площею 439,4 кв.м., житловою площею 191,5 кв.м., та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що договір кредиту має бути визнаний недійсним у зв`язку з тим, що Банк не дотримав та грубо порушив імперативні вимоги законодавства та приписи НБУ, які визначені законом як істотні та є необхідні для даного виду договорів, а саме: не виконав вимоги Закону про дотримання істотних умов договору щодо надання позичальнику об`єктивної, повної та достовірної інформації про умови кредиту під час укладення договору про надання споживчого кредиту, забезпеченого іпотекою, які є істотними для такого виду договорів, а також те, що Банк в умовах кредитного договору приховав фактичне значення реальної процентної ставки та фактичне значення подорожчання кредиту, сукупна вартість кредиту у вигляді абсолютного значення подорожчання кредиту та реальної процентної ставки не відповідає даним, які були зазначені в умовах кредитного договору, що є ознаками введення банком позивача в оману. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, підлягає визнанню недійсним і іпотечний договір.

В письмових поясненнях від 17.11.2021 року адвокат Байрамов О.В. посилається на те, що на момент укладення кредитного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників цього правочину було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків. В укладеному кредитному договорі визначені усі умови кредитування, зокрема розмір наданого кредиту, строк користування ним, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов`язки кредитодавця і позичальника, відповідальність сторін. ОСОБА_1 погодилась з умовами кредитного договору і що ці умови не порушують принципів добросовісності, рівності сторін договору, є справедливими, а невідповідність окремих умов договору вимогам чинного законодавства не є підставою для визнання договору недійсним у цілому. Разом з тим невідповідність відсотків має правове значення при визначенні розміру кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з позичальника на користь кредитодавця, однак вказана обставина не є предметом розгляду цієї справи. Представник відповідача зазначає, що доводи позивача, що кредитний договір має бути визнаний недійсним в цілому є безпідставними, оскільки в результаті розгляду справи не здобуто доказів на спростування презумпції правомірності правочину в цілому, зокрема не спростовано, що при укладенні договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 діяла свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодилася з його умовами. На виконання умов спірного договору вона без заперечень отримала грошові кошти, тривалий час виконувала свої зобов`язання за договором в частині їх повернення. За таких обставин відсутні підстави для визнання недійсним укладеного між сторонами кредитного договору, а також іпотечного договору, який є похідним від нього, оскільки позивачем не доведено факт укладення кредитного договору на умовах, що обмежують її права як споживача, та що він був укладений з використанням банком нечесної підприємницької діяльності. Окрім того представник відповідача заявляє про застосування строків позовної давності, оскільки спірний договір був укладений 05.09.2008 року, в зв`язку з чим строк позовної давності сплинув 05.09.2011 року.

В письмових поясненнях від 14.02.2022 року представник позивача ОСОБА_3 посилається на те, що судово-економічною експертизою достеменно з`ясовано, а матеріалами справи підтверджено факти недотримання та грубого порушення Банком при укладенні договору кредиту імперативних вимог законодавства України та приписів НБУ, які визначені законом як істотні та є необхідні для даного виду договорів.

В запереченні на заяву про застосування строків позовної давності адвокат Хлопко А.Ю. посилається на те, що станом на 2019 рік ОСОБА_1 вважала, що сплатила борг за вказаним кредитним договором, але в 2019 році АКБСР «Укрсоцбанк» повідомив, що за кредитним договором станом на 15.11.2018 року виникла заборгованість, яка становить 2847000,47 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту 1053294,82 грн., простроченої заборгованості 947762,86 грн., строкової заборгованості по процентах 15974,95 грн., простроченої заборгованості по процентах 829967,84 грн. У зв`язка з цим ОСОБА_1 зрозуміла, що її права при укладенні оспорюваних договорів були порушені. Позивач не є фахівцем в галузі права, тому вона не знала та не могла знати про усі вимоги чинного на момент укладення договорів законодавства України, яких мав дотримуватись Банк при укладенні договорів, тому звернулася за отриманням правової допомоги, за наслідком чого було подано до суду цей позов. У випадку, якщо суд прийде до висновку, що заява відповідача про застосування строків позовної давності є обґрунтованою позивач просить суд поновити позивачу строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом в порядку ч. 5 ст. 267 ЦК України, ч. 1 ст. 127 ЦПК України.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

05.09.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту №08-660/177-302, відповідно до якого Кредитор зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у сумі 400000,00 доларів США зі сплатою 15% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, що є невід`ємною складовою частиною цього Договору /т.1 а.с.10-18/.

Вказані договір та Тарифи підписані позивачем ОСОБА_1 також, як і Додаткові угоди та Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту /т.1 а.с.19-32/.

Згідно з Договором про внесення змін №2 до Договору кредиту №08-660/177-302 від 05.09.2008 року в результаті здійснення рефінансування заборгованості за Договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів) з дати укладення цього Договору про внесення змін: заборгованість за Кредитом складає 2320169,83 грн., та зазначена в п. 2.1 цього Договору про внесення змін заборгованість за процентами за користування Кредитом та комісіями вважається погашеною.

05.09.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. /т.1 а.с.33-36/, згідно з яким Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Позичальником Основного зобов`язання домоволодіння, загальною площею 439,4 кв.м., житловою площею 191,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, розташовану за вказаною адресою.

Згідно з Договором про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. 06.12.2012 року, підпункт 1.4.1. Іпотечного договору, посвідченого 05.09.2008 року за реєстровим №2597, Гурською О.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, викладено в наступній редакції: 1.4.1. повернення кредиту в сумі 2 320 169,83 грн., з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом не пізніше 04.09.2023 року на умовах визначених договором Кредиту /т.1 а.с.37-38/.

Судом досліджено Висновок експерта, наданий судовим експертом Одеської філії Київської незалежної судово-експертної установи Величко Ю.Г. 05.10.2021 року №168 /т.2 а.с.38-55/.

Відповідно до вказаного висновку в зв`язку з відсутністю повного обсягу документів бухгалтерського обліку в межах наявних матеріалів не видається за можливе в повній мірі підтвердити (або спростувати) операцію з безготівкового надання кредитних коштів Позичальнику в сумі 400000,00 дол. США, що передбачено умовами Договору кредиту №08-660/177-302 від 05.09.2008 року.

В межах наданих матеріалів під час укладення не встановлено виконання Банком в повній мірі вимог п.п.2.1., 2.2., 3.1., 3.2., 3.3., 3.8. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» та п. 2, п. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо викладення в його змісті повного обсягу інформації про кредитні умови, розрахунку реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту з урахуванням всіх супутніх витрат за кредитним договором.

В зв`язку з відсутністю повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків в межах наданих матеріалів неможливо встановити розмір абсолютного значення подорожчання кредиту та реальної процентної ставки на момент укладення Договору кредиту №08-660/177-302 від 05.09.2008 року.

За даними Додатку №2 «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту» до Договору кредиту №08-660/177-302 від 05.09.2008 року, реальна процентна ставка становить 17,61 %, абсолютне подорожчання кредиту складає 664138,27 дол. США. В зв`язку з відсутністю повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків згідно «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» в межах наданих матеріалів неможливо встановити розмір абсолютного значення подорожчання кредиту, реальної процентної ставки та їх відповідність даним, зазначеним в Договорі кредиту №08-660/177-302 від 05.09.2008 року на момент його укладення.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено, що 05.09.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту №08-660/177-302, на забезпечення зобов`язань за яким також 05.09.2008 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що при укладенні кредитного договору були порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел в діях однієї зі сторін правочину.

В ході судового розгляду стороною позивача не доведено наявності обставин щодо введення в оману співробітниками АКБСР «Укрсоцбанк» відповідача ОСОБА_1 стосовно обставин укладення оспорюваного договору, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав, передбачених ст. 230 ЦК України для визнання вказаного договору недійсним.

Суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 є та на час укладення оспорюваного договору була дієздатною особою, що усвідомлювала власні дії та їх наслідки та за власною ініціативою звернулась до АКБСР «Укрсоцбанк» для укладення угоди.

Щодо посилань сторони позивача на висновки судового експерта, викладені у Висновку експерта Величко Ю.Г. 05.10.2021 року №168, суд зазначає, що вказані висновки здійснені в умовах відсутності повного обсягу документів, необхідних для розрахунку, та в сукупності з іншими письмовими доказами не доводять обставин недійсності оспорюваної угоди.

Також суд приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо того, що з часу укладення спірного договору пройшов тривалий час, позивач користувалася кредитними коштами, періодично сплачувала заборгованість, укладала з банком додаткові угоди та не оспорювала умови договору, після чого звернулась до суду з позовом після спливу строків позовної давності. З поданих представником позивача пояснень та заперечень суд не вбачає поважних причин пропуску строку позовної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 230, 236, 256, 257, 267, 548, 575, 593, 627, 628, 638, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100), третя особа - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання договорів недійсними, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 21.02.2022 року.

Суддя Васильків О.В.