ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року м. Чернівці

Справа № 717/653/21

Провадження №22-ц/822/279/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Литвинюк І.М.,

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.,

секретар - Скрипка С.В.,

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1 ,

стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2022 року, головуючий у І-й інстанції - Телешман О.В.,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу від 20 травня 2021 року, виданого Кельменецьким районним судом Чернівецької області по справі №717/653/21.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2022 року заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу повернуто боржнику без розгляду.

На зазначену ухвалу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нове судове рішення, яким судовий наказ від 20 травня 2021 року скасувати та повернути заяву про видачу судового наказу стягувачу без розгляду.

Посилається на те, що ухвала суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, при цьому суд неправильно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу за правилами наказного провадження є неможливим, оскільки така справа розглядається без повідомлення та виклику сторін та боржник, при цьому, позбавлений права довести не співмірність заявлених вимог. Отже, при прийнятті до розгляду заяви від стягувача про видачу судового наказу, суд мав би застосовувати норми статті 165 ЦПК України.

В порядку, передбаченому статтею 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява про скасування судового наказу є неналежно оформленою відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Частинами 1-5 статті 170 ЦПК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про скасування судового наказу.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду (частина 6 статі 170 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, вирішуючи питання про повернення заяви про скасування наказу без розгляду, суд першої інстанції не мотивував в чому полягає неналежність оформлення такої заяви, а лише формально послався на норму ЦПК.

Згідно з практикою ЄСПЛ не є мотивованим рішення, яке містить просте посилання на норму закону, з якого незрозуміло, чому суд дійшов саме таких висновків. Відсутність мотивації прийнятого судом рішення (навіть якщо ці висновки правильні) позбавляє сторону спору можливості належним чином навести аргументи при його оскарженні.

Незважаючи на те, що вимоги закону стосовно мотивування судового рішення є процесуальними, їх реалізація прямо впливає на дотримання права особи на справедливий суд, про що свідчать і рішення Європейського суду.

Апеляційний суд вважає, що повернення заяви без розгляду з підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2022 року не може вважатися законною і обґрунтованою.

Відповідно до приписів пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції формально поставився до передбачених законом вимог, не дотримався вимог щодо обґрунтованості та мотивованості судового рішення та передчасно вирішив питання про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу, що обмежує права заявника, перешкоджає йому у доступі до правосуддя та призвело до постановлення помилкової ухвали, й у відповідності до пункту п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 07 квітня 2022 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак