465/915/17
4-с/465/29/22
У Х В А Л А

судового засідання

01.04.2022 року м.Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Оверко Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 , з участю: Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії державного виконавця

в с т а н о в и в:

представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Акімова О.О. звернулася до суду з даною скаргою, в якій після подання заяви уточнила вимоги скарги та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 04.06.2021 року незаконними, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 04.06.2021 року та стягнути з відповідача судова витрати в розмірі 2000 грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що 03.06.2021 року ОСОБА_1 направила виконавчий лист № 465/915/17, виданий Франківським районним судом м. Львова 01.06.2021 року до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для відкриття виконавчого провадження. Однак у відповіді Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), яка датована 15.09.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у відкриті виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 на

підставі п.6 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника, дати, числа та року народження - ОСОБА_2 , тому винесено постанову про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Таким чином на її думку, дані дії державного виконавця є передчасними та незаконними, оскільки відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання. Відтак вважає, що міститься неправомірними дії державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 04.06.2021 року, а тому просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву про заслухання даної скарги у відсутності заявника та її представника, за наявними матеріалами справи.

Представник оскаржуваної особи Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання скарги не з`явився, однак направив відзив на дану скаргу, до якої просив відмовити у задоволенні даної скарги.

Боржник в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання скарги не з`явився.

На підставі ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути скаргу у їх відсутності, оскільки їх неявка не є перешкодою для її розгляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали скарги, подані заперечення, в їх сукупної, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги, з наступних підстав.

Згідно положення ч.ч.1, 2 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно вимог ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У частині першій статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.05.2017 року було уточнений позов задоволено та стягувати з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від їх заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду з 17.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10013/00888 філії Львівського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК», МФО 325796, , одержувач ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп. в дохід держави.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2021 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

Видано ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа дублікат виконавчого листа у відповідності до заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.05.2017 року по справі № 465/915/17 за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки і піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

На виконання зазначеного рішення Франківським районним судом м. Львова 01.06.2021 року було видано виконавчий листпо справі № 465/915/17.

03.06.2021 року стягувач звернувся до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) із заявоюпро відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 465/915/17, виданого Франківським районним судом м. Львова 01.06.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від їх заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду з 17.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

04.06.2021 року державним виконавцем, у зв`язку з тим, що у виконавчому документі відсутня дата, число та рік народження боржника, на підставі п.6 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Відповідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування(для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові(для фізичних осіб) стягувача та боржника,їх місцезнаходження(для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування(для фізичних осіб),дата народження боржника-фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Отже, відповідно до положень статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" регламентовано обов`язкові вимоги до виконавчого документа та підстави, за яких виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання.

До обов`язкових вимог віднесено, зокрема: 3) прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника (для фізичних осіб - платників податків);

У п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено наслідки недотримання обов`язкових вимог до виконавчого документа, зокрема, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що "згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання".

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що "вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним".

Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Оскільки даний виконавчий лист № 465/915/17, виданий Франківським районним судом м. Львова 01.06.2021 року не містить інформацію про дату народження боржника, а отже ця обставина свідчить про те, що виконавчий документ не відповідає обов`язковій (імперативній) вимозі, передбаченій п.3 абз.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, як вбачається з абзацу 7 частини 2 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, для реєстрації виконавчого документа необхідні відомості про рік народження фізичної особи-боржника, тоді державний виконавець має право одержувати інформацію, необхідну для проведення виконавчих дій, виключно після відкриття виконавчого провадження.

Натомість у матеріалах справи № 465/915/17 міститься відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Львівській області/а.с.9/ про дату народження боржника ОСОБА_2 .

Отже, суд вважає, що невідповідність виконавчого листа № 465/915/17, виданого Франківським районним судом м. Львова 01.06.2021 року обов`язковим (імперативним) вимогам, передбаченим абз.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою не для відкриття виконавчого провадження, а для звернення стягувача з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі в порядку, передбаченому ст.432 ЦПК України.

Однозначно, що рішення суду має виконуватись. У межах розгляду скарги було судом здійснено за клопотанням стягувача витребування інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. Таким чином, з довідки уповноваженого органу від 29.11.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 .

Після вжиття цього процесуального заходу стягувач матиме право повторно пред`явити виправлений виконавчий документ до виконання. Ці обставини свідчать про те, що повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання від 04.06.20212 року жодним чином не порушує права стягувача.

Разом з цим, 24.01.2022 року у Пустомитівський відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), надійшла повторна заява стягувача про примусове виконання вказаного вище виконавчого документа із зазначенням дати народження боржника ( ОСОБА_2 ), також до заяви додано копію довідки щодо надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі РНОКПП) від 29.11.2021 року у якій міститься інформація про РНОКПП боржника.

З врахуванням вищенаведеного, 25.01.2022 року державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Тож недоліки, що стали підставою повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання фактично усунено.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця вчинені відповідно до Закону, в межах повноважень і право стягувача не було порушено, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 247, 258-261, 450, 451, 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 , з участю: Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.04.2022 року.

Суддя Мартинишин М.О.