Справа № 297/512/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря: Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, і до досягнення ними повноліття.

Так, рішенням Берегівського районного суду від 06 липня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7).

У шлюбі в сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4,5).

З часу розірвання шлюбу відповідач жодної матеріальної допомоги дітям не надає, при цьому, він є головою діючого фермерського господарства «Фізер-2009», нещодавно придбав собі нову машину, а тому позивачка переконана, що він має змогу платити аліменти у розмірі, вищому за мінімальний. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, постійного місця роботи не має, тому позивачка звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів, в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України 07.03.2022 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , згідно якого він заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову повністю. Так, відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу у них із позивачкою була домовленість, яку саме вона запропонувала. Домовленість полягала у тому, що вона залишає дітей на повне його утримання і догляд, а сама їде до Німеччини влаштувати своє особисте життя і знайти роботу. Після цього, вона забере дітей до себе, а відповідач в свою чергу зобов`язується дітей утримувати та доглядати до її повернення, надати дозвіл на вивезення дітей в Німеччину і зробити ремонтні роботи у будинку ОСОБА_1 в с. Косонь, Берегівського району. На дану пропозицію відповідач погодився, та ОСОБА_1 26.08.2020 року написала заяву про відмову від аліментів на утримання дітей, яка нотаріально посвідчена, а саме заяву, що ніяких претензій чи вимог щодо стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття вона не має.Після цього, позивачка ОСОБА_1 поїхала до Німеччини, а діти залишилися із відповідачем більше одного року. Крім того відповідач зробив ремонт у будинку ОСОБА_1 на приблизну суму 200 000 гривень.Відповідач також зазначив, що на даний час він ніде не працює, доходів від фермерського господарства «Фізер- 2009» не отримує. Автомобіль, про який зазначила у позові позивачка не його і за ним не зареєстрований, лише користується ним. Крім того, відповідач вказав, що у нього є інша сім`я, проживає у незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, з якою виховують сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також відповідач має сина, який народився у першому шлюбі - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також частково перебуває на його утриманні і він виплачує аліменти колишній дружині (а.с. 18-19).

У відповіді на відзив представник позивачки вказав, що позивачка не підписувала заяву про відмову від аліментів та взагалі згідно сімейного законодавства мати не праві відмовлятись від отримання аліментів на дітей (а.с. 24).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4,5).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років встановлений в розмірі з 1 січня 2022 року - (2100 гривень - 50%) = 1050 гривень, прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 січня 2022 року - (2618 гривень - 50%) = 1309 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на час розгляду справи 1050 та відповідно 1309 гривень). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2100 та 2618 гривень відповідно).

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Таким чином, у зв`язку із прийнятими змінами у сімейному законодавстві з 28.08.2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів у 2022 році на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 1050 грн., а віком від 6 до 18 років - 1309 грн..

Статтею 190 Сімейного кодексу України передбачається, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

При цьому, додана до відзиву відповідачем заява ОСОБА_1 від 26.08.2020 року не є таким договором.

Однак, відповідачем надані копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у першому шлюбі. Проте, доказів на підтвердження того, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_10 суду не надав.

Статтею 184 ч. 1 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати двох синів, яким виповнилося 4 і 9 років, а відповідач спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі аніж передбачений законодавством мінімальний розмір, проте має ще двох неповнолітніх дітей, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, та дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 04 лютого 2022 року і до досягнення ними повноліття.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ