Справа № 136/94/22
провадження № 2/136/31/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою:

- визнати за позивачем право на земельну ділянку згідно із сертифікатом серії ВН №0108618 зареєстрованого за №371 від 24.10.1996, яка розташована на території с. Попівка, Вінницького (раніше Липовецького) району, Вінницької області, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яку прийняла у спадок ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) згідно сертифікату серії ВН №0108618 на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації №371 від 24.10.1996. Позивач є спадкоємцем майна своєї покійної матері. Позивач спадщину прийняв, а саме до дня смерті рідної матері та на час смерті він разом з матір`ю був зареєстрований за однією адресою. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Утім при зверненні до нотаріальної контори, йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки оригінал сертифікату було втрачено при житті покійною матір`ю.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 24.01.2022 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак, через представника, було подано до суду заяву зі змісту якої вбачається визнання відповідачем позову.

У судове засідання позивач не з`явився, однак у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна мати позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), що розташована на території Липовецького району. Після смерті ОСОБА_4 його дружина спадщину прийняла та частково оформила, що підтверджується спадковою справою №136/1998, заведеною Державним нотаріальним архівом Вінницької області. Таким чином мати позивача прийняла і земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) свого чоловіка, хоча юридично і не оформила. Позивач спадщину після смерті матері ОСОБА_3 прийняв, а саме до дня смерті рідної матері та на час смерті він разом із матір`ю був зареєстрований за однією адресою, що підтверджується довідкою ТОВ «УК Фаворит стандарт качества» м. Саратова, РФ (а.с. 8). Факт родинних відносин між позивачем та його покійними батьками підтверджуються свідоцтвом про народження позивача (а.с. 9). Інші спадкоємці за законом та заповітом які прийняли спадщину відсутні. Те, що дана земельна ділянка згідно сертифікату серії ВН №0105820 належить покійному батьку позивача ОСОБА_2 підтверджується випискою про грошову оцінку, копією списку (а.с. 15-17), де зазначено ОСОБА_2 за №319, а також листом відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 11). Позивач є спадкоємцем майна свого покійного батька ОСОБА_2 , яке прийняв ОСОБА_3 . Згідно листа завідувача Липовецькою державною нотаріальною конторою спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не виявлена. Із матеріалів спадкової справи заведеної до майна померлого ОСОБА_2 слідує, що дружина останнього ОСОБА_3 спадщину прийняла та частково оформила. Утім при зверненні до нотаріальної контори, йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки оригінал сертифікату було втрачено при житті покійним батьком, що підтверджується оголошенням у газеті "Липовецькі вісті" (а.с. 13).

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як визначено в ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У силу вимог ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавці, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права на спадкове майно за законом, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 76-80, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про визнання права на земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну частку пай по спадщині за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку згідно із сертифікатом серії ВН №0108618 зареєстрованого за №371 від 24.10.1996, яка розташована на території АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яку прийняла у спадок ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО