РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2435/21

10 березня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Молодківської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що було зроблено актовий запис № 11. Після реєстрації шлюбу вона змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_3 на прізвище чоловіка ОСОБА_3 .

У шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є неповнолітньою, на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

28.10.2015 рішенням Надвірнянського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірвано, неповнолітню дочку ОСОБА_6 залишено проживати разом із нею, відновлено їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Після розірвання шлюбу у них із відповідачем була домовленість про те, що останній буде добровільно надавати кошти на утримання дочки. Певний період часу відповідач надавав кошти, однак не регулярно. А останніх кілька років взагалі перестав надавати кошти на утримання їхньої дитини. Також відповідач не цікавиться життям та вихованням дитини, уникає побачень з дитиною. Відповідач фактично самоусунувся від будь-яких проявів батьківства. Тому вона змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

20.04.2021 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 . На даний час вона працює на посаді заступника керуючого магазином по роботі з персоналом в ТОВ «ФУДКОМ», де отримує мінімальну заробітну плату. Окрім того кожного робочого дня доїздить з місця проживання в м. Івано-Франківськ. Підприємницькою діяльністю вона не займається, доходів від підсобного господарства також не має. Інших доходів вона також не має, а тому знаходиться у скрутному матеріальному становищі та її доходів не достатнього для забезпечення відповідного рівня життя дитини.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований. Також відповідач є молодою фізично здоровою людиною, інших утриманців немає, а тому має можливість працювати та надавати кошти на утримання дитини.

Короткий зміст відзиву на позов.

14.02.2021 від відповідача ОСОБА_2 поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги позивача визнає частково, а викладені твердження в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, позивач в позовній заяві стверджує, що у нього на утриманні окрім їхньої спільної дочки більше нікого не має. Вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки у нього на утриманні перебуває ще син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружина ОСОБА_9 .

Також заяви позивачки та викладені нею доводи стосовно того, що він не надає жодної допомоги на утримання дитини, не відповідає обставинам справи, оскільки він любить свою дочку і буде допомагати їй матеріально.

Твердження позивача про те, що він не здійснює догляд за дочкою, не відповідає дійсності, оскільки позивач не дозволяє йому спілкуватися та зустрічатися з дочкою. Він сам бажає постійно бути зі своєю дочкою, а дочка завжди хотіла бути поруч з ним. Однак останнім часом дочка стала емоційно віддалятися від нього, що на його думку є це результатом його постійного дискредитування зі сторони позивача.

Також просить суд при ухваленні рішення врахувати, що на даний час він також знаходиться в дуже важкому матеріальному становищі та має на утриманні ще малолітнього сина та вагітну дружину.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просив стягнути з відповідача в користь позивача сплачені нею витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позов, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Також заперечив проти стягнення з нього судових витрат, просив судові витрати покласти на позивача.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.11.2021 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2021 задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015 (а.с. 9-10).

У шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 8). Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину залишено проживати з матір`ю.

Згідно довідки про склад сім`ї від 04.11.2021 № 626/02.2-19, виданої Молодківським старостинським округом Надвірнянської міської ради вбачається, що позивач ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дочкою зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с. 11).

20.04.2021 року в Івано-Франківському міському відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 20.04.2021 (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_3 на даний час працює на посаді заступника керуючого магазином по роботі з персоналом в ТОВ «ФУДКОМ», виплачена заробітна плата за період з травня по жовтень 2021 року склала 33060,16 грн. Вказана обставина підтверджується відповідною довідкою про доходи (а.с. 13).

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною, підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, інших доходів крім заробітної плати немає, в зв`язку з чим зазнає значні труднощі із-за відсутності належної матеріальної допомоги зі сторони відповідача.

З документів, наданих відповідачем вбачається, що відповідач ОСОБА_2 одружений, має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу (копії свідоцтва про одруження та про народження дитини). Працював в ПП «Вовіз», де заробітна плата за період з серпня 2020 року по червень 2021 року склала 45875 грн. З 07.09.2021 працює в ТОВ БП «Еспо» на посаді муляра. Дохід за період з 07.09.2021 по 30.11.2021 склав 15609,28 грн. (довідки про доходи) (а.с. 32-35).

Згідно повідомлення ДПС України, яке надійшло до суду 29.12.2021 за № 10674/21-Вх вбачається, що відомостей про перетин державного кордону за період з 01.01.2021 по 23.12.21 ОСОБА_2 в базі даних не виявлено (а.с. 42).

Як вбачається з повідомлення РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області від 24.12.2021 за № 31/9/6057-2021, за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки «Citroen C4 Picasso», 2009 року випуску, колір бежевий (а.с. 44-45).

З відомостей з державного реєстру фізичних осіб, наданих ГУ ДПС в Івано-Франківській області вбачається, що за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 відповідачем ОСОБА_2 отримано дохід на загальну суму 26691,36 грн. (а.с. 50-51).

Відповідач є особою працездатного віку, отримує регулярний дохід. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача. Тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:

Виходячи із встановлених по справі обставин щодо працездатного віку відповідача, обов`язку обох батьків утримувати дитину, факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, матеріальний стан позивача, яка офіційно працює, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який працює офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, суд дійшов до висновку, що позов слід задовільнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 09.11.2021.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2500 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 033/2021 від 08.11.2021, та 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовільнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 09.11.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 2500 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 10.03.2022.