Справа № 570/5022/21
Номер провадження 2/570/293/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Андрієвського А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають дитину. У зв`язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачкою через несумісність характерів, то позивач просить суд розірвати шлюб.

Позивач позов підтримав. Пояснив, що між ним та відповідачкою відсутнє взаєморозуміння, вони протягом останніх років конфліктують, свідками сварок стає дитина. З часу останнього судового засідання примирення між сторонами не відбулося. Три дні тому відповідачка залишила помешкання разом з дитиною і їх місце перебування невідомо. Відповідачка не поділяє життєві цінності позивача. І хоча позивач раніше неодноразово пробачав відповідачку, але сімейне життя не налагодилося. Через зазначені обставини та окреслену поведінку відповідачки у позивача немає ні бажання, ні терпіння на те, щоб проживати разом. Просить не надавати строк на примирення, так як він не бажає надалі проживати разом з відповідачкою та терпіти психологічне насильство. Тому просить суд розірвати шлюб, оскільки шлюб суперечить його інтересам та інтересам дитини.

Відповідачка позов не визнала.

Подала суду відзив, де зазначила, що розірвання шлюбу негативно вплине на дитину. А доводи позивача, зазначені у позовній заяві як підстави для розірвання шлюбу, не заслуговують на увагу. Небажання розірвати шлюб обґрунтовує можливістю зберегти сім`ю.

В останнє судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки.

Від представника відповідачки надійшла заява про відкладення розгляду справи. Суд зазначає, що дана заява не підписана електронним цифровим підписом, а тому суд не може прийняти її до уваги. На думку суду, така позиція відповідачки та її представника щодо неявки в судове засідання свідчить про те, що вони втратили інтерес до розгляду справи.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 212 ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України. Наказом ДСА України від 23.04.2020 року № 196 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.

Але ні відповідачка, ні її представник не подавали суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За наведеного суд вважає, що неявка відповідачки та її представника відбулася без поважних причин.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторони (її представника) у справі не є обов`язковою зважаючи на те, що сторони надавали свої пояснення.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2013 року, сторони є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач пояснив суду, а відповідачка не надала чітких заперечить щодо того, що відповідачка не поділяє життєві цінності позивача, неодноразово між ними виникали сварки, сторони не можуть знайти взаєморозуміння.

Сторони не проживають як сім`я.

Сторони мають різні характери, різні погляди на життя; позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачкою.

В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою.

Позивач в категоричній формі заявив, що не бажає ні примирення, ні подальшого проживання з відповідачкою. Позивач не проявляє до відповідачки ні симпатії, ні почуття любові. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на життя.

В судовому засіданні не були здобуті докази того, що сторони проявляють турботу одне про одного; проявляють почуття любові та взаємоповаги; мають на меті спільно вирішувати ті чи інші проблемні ситуації; мають бажання підтримувати одне одного.

Пояснення відповідачки щодо своєї незгоди на розірвання шлюбу переважно ґрунтувалися на припущенні, що сторони насправді мають намір зберегти сім`ю.

Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, суперечить інтересам дитини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні не були здобуті докази того, що сторони проявляють турботу одне про одного; проявляють почуття любові та взаємоповаги; мають на меті спільно вирішувати ті чи інші проблемні ситуації; мають бажання підтримувати одне одного.

А тому наявні підстави для задоволення заявленого позову.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідачки на його користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22.11.2013 року виконавчим комітетом Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 41.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 ).

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 18 березня 2022 р.