Справа № 138/3615/21
Провадження №:2/138/215/22
23 лютого 2022 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю: секретаря Політанської Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 03.12.1988 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у сторін є двоє повнолітніх дітей. За час подружнього життя сторони придбали житловий будинок АДРЕСА_1 , який зареєстрували на ім`я відповідача. В добровільному порядку поділити спірне майно сторони не можуть. Відтак позивач звернулась до суду з даним позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинку.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 28.01.2022 призначено судове засідання у справі, з повідомленням учасників.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.02.2022 залишено без розгляду частину позовних вимог.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Погодилась на заочний розгляд справи. Від клопотання про проведення експертизи відмовилась.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином.
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 23.02.2022 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Суд встановив, що 03 грудня 1988 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_1 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини " ОСОБА_1 ". Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.10.2004, ОСОБА_2 належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Дана обставина також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5169342 від 24.10.2004 (а.с.9).
Відповідно до рішення 4 сесії 7 скликання Сказинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 33 від 21.12.2015, вул. Пушкінську було перейменовано на вул. Шкільну (а.с.14).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що відповідач не визнає її право на вказаний житловий будинок.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном.
Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17.
Зважаючи на викладене, суд встановив, що житловий будинок АДРЕСА_1 придбаний та зареєстрований за відповідачем під час шлюбу з позивачем, а тому в силу ст. 60 СК України він є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Враховуючи положення вказаних вище норм, частки сторін у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становлять 1/2 частину.
За таких підстав суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене вище, положення ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. 256, 261, 267, 372, 368 ЦК України, керуючись ст. 12, 76-81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд
Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: Т.Б.Київська