ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-123/2009 Номер провадження 22-ц/814/325/22Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

секретар:Таценко Т.Р.

імена (найменування) сторін:

боржник: ОСОБА_1

суб`єкт оскарження: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Джумелею Надією Григорівною

на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області, постановлену 16 листопада 2021 року у складі судді Петренко Л.Є.

по справі за скаргою ОСОБА_1 , поданною в його інтересах адвокатом Джумелею Надією Григорівною, на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Джумелі Н.Г. звернувся до суду із вказаною скаргою та просив визнати протиправною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яка полягає у відмові зняття арешту з майна боржника та зобов`язати ВДВС провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , по виконавчому провадженню № 46288943 (реєстраційний номер обтяження 10176496) накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 02.02.2015 р.

В обґрунтування доводів скарги зазначено, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 18.09.2009 задоволено позовні вимоги АКБ Форум та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 133 101,19 грн. На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який неодноразово пред`являвся до виконання у ВДВС, останній раз у лютому 2015 р. Постановою державного виконавця від 02.02.2015 накладено арешт на все нерухоме майно, яке йому належить, а 26.06.2015 виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку із відсутністю у власності майна на яке може бути звернуто стягнення.

16.09.2021 ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до начальника Київського ВДВС у м. Полтава про зняття арешту з майна, яким просив зняти арешт, накладений на все його нерухоме майно по виконавчому провадженню № 46288943, але отримав відповідь від начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в якій фактично було відмовлено в задоволенні клопотання та повідомлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

В обгрунтування скарги зазначено, що стягувач ПАТ Банк Форум, як юридична особа, припинена, окрім того закінчився строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому просив визнати неправомірною бездіяльність Київського ВДВС у м. Полтава щодо не зняття арешту з нерухомого майна боржника.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Київського ВДВС у м. Полтава щодо не зняття арешту з майна відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Джумелі Н.Г., просив скасувати її та постановити нове рішення, яким задовольнити його скаргу на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, визначений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» закінчився, тому стягувач втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Окрім того, зазначено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стягував ПАТ «Банк Форум» з 04 липня 2019 року припинено як юридичну особу шляхом ліквідації.

Від Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просили відмовити в її задоволенні.

Відзив обґрунтований тим, що начальник Київського ВДВС у м. Полтаві, відмовляючи у знятті арешту з майна боржника, діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження не є закінченим, а рішення суду є невиконаним, що скаржником не оспорюється.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 02.02.2015 відкрито виконавче провадження № 46288943 на підставі виконавчого листа № 2-123/2009 від 06.11.2009, виданого на виконання рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18.09.2009.

Постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 02.02.2015 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить ( а. с. 26).

16.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до начальника Київського ВДВС у м. Полтаві із клопотанням про зняття арешту з майна в межах ВП № 46288943 ( а. с. 12).

Листом начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міщаніна Олександра від 07.10.2021 за вих. № 72708 ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зняття арешту з майна боржника відмовлено ( а. с. 13).

Саме ця відмова начальника Київського ВДВС у м. Полтаві стала підставою для звернення до суду ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (HORNSBYv. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 ч. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Як передбачено ч. 1 ст. 56 вказаного Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені статтею 59 ч. ч. 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми закону, 07.10.2021 начальник Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) правомірно відмовив боржнику у знятті арешту, оскільки це суперечило вимогам закону.

Обставини, на які посилається скаржник як на підставу для зняття арешту, а саме завершення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, припинення юридичної особи стягувача ПАТ «Банк Форум», не передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», як такі, що надають право державному виконавцю на зняття арешту.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та наддав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та не вбачає підстав для висновку про порушення начальником Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міщаніним Олександром положень Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Джумелею Надією Григорівною залишити без задоволення.

Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль