ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/43/22 Справа № 204/707/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
24 лютого 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Свистунової О.В.
суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.
за участю секретаря Гулієва М.І.о.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» адвоката Ковальчука Дениса Юрійовича про ухвалення додаткового рішення по справі
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року та на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якій просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1 873,11 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.
Позов мотивований тим, що з 04 вересня по 21 вересня 2020 року позивач перебувала на лікуванні в санаторії «Курорт «Орлівщина» на підставі Договору про відшкодування вартості путівки санаторно-курортному закладу з надання послуг з санаторно-курортного оздоровлення особам з інвалідністю від загального захворювання та з дитинства, укладеного нею з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт «Орлівщина».
14 вересня 2020 року під час її заняття на тренажері зі згинання і розгинання рук в кабінеті лікувальної фізкультури рукоятка тренажера потужно вдарила її в частину надбрів`я зліва, в результаті чого моментально виросла велика гуля, після чого виникла пухлина і гематома на ліве око. Як виявилося, зіскочив трос ліворуч і рукоятка тренажера травмувала її по оку.
Згідно висновку спеціаліста - судово-медичного експерта Бреуса С. О. від 29.09.2020 року вона отримала тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин лобної області зліва, синця навколо лівого ока, які у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості і виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, та за давністю утворення можуть відповідати даті події, вказаній потерпілою (14.09.2020 року).
Відповідач не забезпечив розслідування нещасного випадку, внаслідок якого вона отримала тілесні ушкодження.
Внаслідок отриманого з вини відповідача тілесного ушкодження позивач була змушена нести матеріальні витрати, які складаються з: витрат на проїзд транспортом загального користування для вирішення питань, пов`язаних з отриманням нею травми, з міст Дніпра та Новомосковська до села Орлівщина, з Дніпра та Новомосковська та з Новомосковська до Дніпра, які загалом склали 132,50 грн.; витрат на придбання нею медичних препаратів з метою лікування від наслідків отриманої травми, які загалом склали 1287,15 грн.; витрат на ксерокопіювання багаточисленних документів, друкарські послуги, відправлення листа на адресу Укрпрофоздоровниці, які вона була змушена нести у зв`язку з необхідністю звернення у письмовому вигляді до різних органів з приводу неправомірних дій і бездіяльності відповідача, які загалом склали 453,46 грн. Загальна сума заподіяної їй матеріальної шкоди складає 1 873,11 грн.
Ще більше душевне потрясіння вона отримала від того, що адміністрація санаторію, яка була зобов`язана вжити всіх заходів для її обстеження, лікування, належного розслідування причин нещасного випадку, цього жодним чином не зробила, а, навпаки, виявила неприпустиму байдужість, внаслідок чого вона самотужки мусила звертатися до різних органів, в тому числі і до Дніпропетровської обласної державної адміністрації у прагненні домогтися справедливості. Але до цього часу причина заподіяння позивачу тілесного ушкодження в частині встановлення технічної справності тренажера не розслідувана.
Внаслідок вищезазначених неприпустимих дій з боку відповідача вона втратила душевний спокій і рівновагу, адже з 14 вересня 2020 року практично весь час витрачає на те, що звертається до всіх можливих інстанцій з метою відновлення справедливості. Позивач не спить ночами, постійно перебуває у стані знервованості і роздратування внаслідок такого душевного потрясіння. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
В іншій частині вимог заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року та додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.
Також, скаржник зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року та додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року залишено без змін.
28.12.2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» адвоката Ковальчука Дениса Юрійовича про ухвалення додаткового рішення по справі.
Заява мотивована тим, що апеляційним судом не вирішено питання стосовно розподілу судових витрат в частині витрат на правову (правничу) допомогу .
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Судом встановлено, що між адвокатом Ковальчук Денисом Юрійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» 01 вересня 2021 року було укладено Договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокат Ковальчук Д.Ю. зобов`язався надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» правничу допомогу з питань захисту прав та законних інтересів останнього по цивільній справі № 204/707/21 за позовом ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» зобов`язався прийняти та оплатити правничу допомогу на умовах, передбачених цим договором (а.с. 189-190).
Згідно з п.п. 5.1, 5.2 вказаного вище Договору про надання правничої допомоги, вартість правничої допомоги адвоката, що визначена пунктом 1.1 даного Договору становить 6 000,00 грн. Оплата наданої правничої допомоги адвокату здійснюється клієнтом протягом 5 календарних днів з дати укладення даного Договору.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
У Акті приймання наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 01 вересня 2021 року, підписаному 24 грудня 2021 року між адвокатом Ковальчук Денисом Юрійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина», зазначено, що адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу:
- підготовка та подання до Дніпровського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2021 року по цивільній справі № 204/707/21, та надсилання копій пошою 2 000,00 грн. (1 година, вартість однієї години 2 000,00 грн.);
- підготовка та подання до Дніпровського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року по цивільній справі № 204/707/21, та надсилання копій пошою 2 000,00 грн. (1 година, вартість однієї години 2 000,00 грн.);
- участь у судових засіданнях Дніпровського апеляційного суду по цивільній справі № 204/707/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - 11.11.2021 року, 23.12.2021 року 2 000,00 грн. (1 година, вартість однієї години 2 000,00 грн.)
Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представником відповідача документально доведено, що відповідачем дійсно були понесені витрати на правничу допомогу у справі, яка полягає у складанні відзивів на апеляційні скарги, а також у участі в судових засіданнях.
Але, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, часу, витраченого адвокатом на надання відповідачу правничої допомоги у справі № 204/707/21 (згідно з актом приймання наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 01 вересня 2021 року адвокатом Ковальчук Д.Ю. для надання відповідачу правничої допомоги у справі № 204/707/21 витрачено всього 3 години), виходячи з її конкретних обставин, враховуючи ціну позову у справі, яка становила 51 873,00 грн., колегія суддів приходить до висновку, що зазначена представником відповідача вартість професійної правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн. є завищеною та належним чином не обґрунтованою, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.
Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість однієї години роботи у розмірі 2 000,00 грн. є очевидно завищеною та на надання відповідачу правничої допомоги адвокатом витрачено всього 3 години.
Крім того, судом враховується наявність клопотання позивача по справі про зменшення розміру судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витраченого адвокатом часу на надання відповідачу правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову у даній справі та значення справи для сторін, наявність клопотання позивача про зменшення розміру судових витрат, колегія суддів приходить до висновку щодо зменшення розміру та стягнення з позивача на користь відповідача 1 500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що на думку апеляційного суду, не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.
Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів ,
П О С Т А Н О В И Л А :
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Курорт Орлівщина» адвоката Ковальчука Дениса Юрійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Головуючий О.В. Свистунова
Судді: Т.П. Красвітна
І.А. Єлізаренко