Провадження № 2/206/235/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2022 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Кушніренко Олена Георгіївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

І. Стислий виклад позиції позивача, представника позивача, відповідачів та третьої особи.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача та рідна сестра його матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач був присутнім на похоронах ОСОБА_4 , так як мав з померлою дружні родинні стосунки. На теперішній час, позивачу належить 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 1/2 частину вказаного будинку мати позивача успадкувала після смерті своїх батьків. Як відомо позивачу, померлій ОСОБА_4 також належали 1/2 частини вищевказаного будинку, після смерті батьків. Після смерті ОСОБА_4 , у липні 2021 року, позивач зателефонував до свого двоюрідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб вирішити питання щодо подальшого розпорядження 1/2 частиною вищевказаного будинку, так як позивач вважав, що його брати успадкували майно, після смерті ОСОБА_4 , у тому числі і частину цього будинку. Однак, ОСОБА_3 повідомив позивача, що спадщина вже оформлена, спадкову справу закрито і ані він, ані ОСОБА_3 , його брат, ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є спадкоємцями 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , так як померла ОСОБА_4 заповідала 1/2 частину цього будинку позивачу, про що брати знали, так як знали про заповіт померлої, оригінал якого був в наявності вдома у померлої, тому і не включали цю частину будинку у спадкове майно. Двоюрідні брати позивача гадали, що останній знав про заповіт, тому протягом певного часу це питання між ними не обговорювалось та вони вважали, що позивач також прийняв спадщину та оформив на себе 1/2 частину вказаного будинку. Оригінал заповіту відповідачі надали позивачу з метою звернення до нотаріуса задля оформлення спадщини на частину будинку, повідомивши позивача, у якого нотаріуса була відкрита спадщина. 13.10.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину вказаного будинку, але у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено та видано постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій від 13.10.2021. Позивачу було відмовлено через пропуск ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, на теперішній час, після смерті ОСОБА_4 , єдиними законними спадкоємцями, які в передбачений законом строк, прийняли спадщину після смерті останньої та отримали свідоцтво про право на спадщину на майно, окрім 1/2 частини вищезазначеного будинку, є діти померлої, а саме відповідачі у даній справі. Позивач вважає, що його необізнаність щодо заповіту після померлої ОСОБА_4 є підставою для встановленні позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішення цього питання можливе лише у судовому порядку. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини через те, що він не був обізнаний про наявність заповіту, складеного ОСОБА_4 на його користь 22.06.2017, відповідно до якого остання заповіла позивачу належну їй на праві приватної власності частину будинку за АДРЕСА_1 . Тому позивач вважає, що таку причину слід визнати поважною. Крім того, відповідачі не заперечують проти того, щоб позивач був власником частини цього будинку, так як поважають волевиявлення та бажання своєї померлої матері. Враховуючи викладене, позивач просив визначити йому додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 1-5, 32-36).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 100-101).

Від третьої особи приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Кушніренко О.Г. надійшла завірена копія спадкової справи та заява про розгляд справи без її участі (а.с. 54-91).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

26.10.2021 представник позивача звернулась з позовною заявою, разом з клопотанням про витребування доказів, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (а.с. 1-18).

27.10.2021 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя дану цивільну справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 20).

02.12.2021 до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали даної цивільної справи та ухвалою судді від 06.12.2021 позовна заява залишена без руху (а.с. 28-29).

24.12.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками (а.с. 31-39).

24.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, призначено підготовче судове засідання на 18.01.2022 та витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Дніпро) необхідні докази для вирішення справи, а саме належним чином завірену копію спадкової справи, номер у нотаріуса 4/2019, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40).

14.01.2022 від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява про неможливість відповідача прибути на судове засідання (а.с. 43-44).

18.01.2022 відкладено підготовче судове засідання на 04.02.2022 у зв`язку з неявкою відповідача та ненадходженням завіреної копії спадкової справи (а.с. 51).

27.01.2022 на адресу суду від третьої особи надійшла завірена копія спадкової справи та заява про розгляд справи без її участі (а.с. 54-91).

28.01.2022 позивач ознайомився з матеріалами даної цивільної справи (а.с. 93).

04.02.2022 закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02.03.2022 (а.с. 94-95).

02.03.2022 судове засідання відкладено на 04.04.2022 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 97).

04.04.2022 на електронну адресу суду від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 100-101).

04.04.2022 заслухано виступ позивача зі вступним словом, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухано виступ у судових дебатах позивача (а.с. 102-103).

04.04.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 104).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.07.1955 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 одружились. Після одруження прізвище « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 10, 57).

08.10.1961 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одружились. Після одруження прізвище « ОСОБА_10 » змінено на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

04.03.1996 видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_3 , відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають на праві спільної часткової власності по 1/2 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 76).

03.08.2011 ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, а саме: належну їй 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 заповіла сину ОСОБА_3 , а усе інше майно, що буде належити їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все, що вона буде мати за законом, заповіла сину ОСОБА_2 (а.с. 64-65).

22.06.2017 ОСОБА_4 перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме: всю належну їй на праві власності частину будинку за АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією заповіту посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., в реєстрі № 4550 (а.с. 13-14, 73-74).

31.01.2019 державним нотаріусом Восьмої ДДНК видано свідоцтво про право на спадщину за законом, де спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серії НОМЕР_4 , актовий запис № 32 (а.с. 8).

26.02.2019 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кушніренко О.Г. із заявою звернувся ОСОБА_3 . Відповідно до заяви, ОСОБА_3 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке він приймає за заповітом. Крім нього є інші спадкоємці за заповітом, а саме: син спадкодавця ОСОБА_2 . До складу спадкового майна за заповітом входить: 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 (а.с. 57).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2, сформованого 26.02.2019, 15.02.2019 зареєстровано актовий запис про смерть ОСОБА_4 за № 7 (а.с. 58).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55278493 від 26.02.2019, зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер у нотаріуса 4/2019 (а.с. 61).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55278524 від 26.02.2019, зареєстровано 03.08.2011 за № 51517588 заповіт, заповідачем якого була ОСОБА_4 та який посвідчений 03.08.2011 (а.с. 63).

27.08.2019 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кушніренко О.Г. із заявою звернувся ОСОБА_3 . Відповідно до заяви, ОСОБА_3 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . На день її смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , яке він прийняв та на яке просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Крім нього є інші спадкоємці за заповітом, а саме: син спадкодавця ОСОБА_2 . До складу спадкового майна за заповітом входить: 1/2 частка квартири (а.с. 75).

27.08.2019 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за заповіту на ім`я ОСОБА_3 на спадщину, яка складається з: 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с. 88-89).

30.10.2021 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що не було надано рішення суду, яким було встановлено додатковий строк для прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 22.06.2017 № 4550 видати не можливо, тому що це суперечить ст. 69 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.13, 3.15, 3.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с. 9).

16.12.2021 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кушніренко О.Г. засвідчено заяву ОСОБА_3 відповідно до якої зазначено, що 22.06.2017 мати заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповіт, яким заповіла останньому всю належну їй на праві власності частину будинку АДРЕСА_1 . Про наявність заповіту ОСОБА_1 не був обізнаний з причин того, що оригінал заповіту знаходився у померлої ОСОБА_4 . Про наявність заповіту ОСОБА_1 повідомив його рідний брат, ОСОБА_2 , влітку 2021 року. Заявник свідомо не прийняв спадщину на 1/2 частину вказаного будинку, так як знав про наявність заповіту. ОСОБА_3 не заперечує проти того, щоб при розгляді цивільної справи, ОСОБА_1 було надано додатковий строк для звернення до нотаріуса для оформлення права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , яку заповіла померла мати заявника, ОСОБА_4 (а.с. 37).

16.12.2021 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кушніренко О.Г. засвідчено заяву ОСОБА_2 відповідно до якої зазначено, що 22.06.2017 мати заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповіт, яким заповіла останньому всю належну їй на праві власності частину будинку АДРЕСА_1 . Про наявність заповіту ОСОБА_1 не був обізнаний з причин того, що оригінал заповіту знаходився у померлої ОСОБА_4 ОСОБА_1 про наявність заповіту не був обізнаний до липня 2021 року, так як заявник гадав, що ОСОБА_1 про заповіт знав. У телефонній розмові у липні 2021 року заявник повідомив ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 заповідала саме йому частину вказаного будинку та що для оформлення частини будинку ОСОБА_1 потрібно звернутись до нотаріуса, де оформлялась спадщина. Заявник свідомо не прийняв спадщину на 1/2 частину вказаного будинку, так як знав про наявність заповіту. ОСОБА_2 не заперечує проти того, щоб при розгляді цивільної справи, ОСОБА_1 було надано додатковий строк для звернення до нотаріуса для оформлення права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , яку заповіла померла мати заявника, ОСОБА_4 (а.с. 38).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка за своє життя склала заповіт на своїх синів, які є відповідачами у даній цивільній справі та на ОСОБА_1 , який був рідним племінником померлої.

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина.

Так, відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Крім того, згідно ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 22.06.2017 ОСОБА_4 склала заповіт на випадок своєї смерті, в якому зробила розпорядження, а саме: всю належну їй на праві власності частину будинку за АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

13.10.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 3.13 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.15 глави 10 розділу ІІ Порядку, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Згідно п. 4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Так, судом встановлено, що 13.10.2021 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Так, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач звернувся з даною позовною заявою обґрунтовуючи її тим, що він не знав про наявність заповіту на його ім`я, оскільки вважав, що відповідачі, які є його братами успадкували майно після смерті їх матері та тітки позивача ОСОБА_4 , у тому числі 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Однак, з розмови з відповідачем в липні 2021 року, позивачу повідомили про те, що відносно нього було складено заповіт на вказаний будинок. Відповідачі про це знали, оскільки оригінал заповіту знаходився у померлої ОСОБА_4 та гадали, що позивач обізнаний з цього приводу.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібні висновки були зроблені у постанові Верховного суду від 11.08.2021 у справі № 720/1079/19.

У пункті 24 постанови Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Серед поважних причин варто зазначити: необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (такий правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Позивач звернувся до нотаріальної контори після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, після померлої ОСОБА_4 .

В той же час, на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, позивачем було доведено те, що у зв`язку з його необізнаністю про складений відносно нього заповіт, він не звернувся у передбачений чинним законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Дану обставину також підтвердили й відповідачі, які не заперечують проти задоволення позовних вимог, про що ними було надано відповідні заяви засвідчені приватним нотаріусом.

Абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Положення ст. 206 ЦПК України наголошують на тому, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, враховуючи те, що судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини та те, що відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 необхідно визначити додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Крім того, суд приймає до уваги, що позивач судові витрати просив покласти на нього, тому сплачена сума судового збору з відповідачів на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 1216, 1217, 1220, 1233, 1234, 1235, 1236, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ), третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Кушніренко Олена Георгіївна (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 43, оф. 48) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.04.2022.

Головуючий суддя: К.С. Маштак