Справа № 182/3499/21
Провадження № 2/0182/1721/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.02.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01.06.2021 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням від 25.01.2000 року, зареєстрованого Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області, запис № 11344-3, в реєстровій книзі № 46. Інша Ѕ частина вказаної квартири належала на підставі того ж Свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням від 25.01.2000 року, його матері, ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив, його мати, ОСОБА_3 , спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті батька прийняла фактично, оскільки була зареєстрована та проживала за однією адресою з батьком до його смерті, але не оформила своїх спадкових справ. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_3 , яка до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належала їй в цілому, оскільки 1/2 частину вказаної квартири мати прийняла як спадщину фактично після смерті батька, а інша Ѕ належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням від 25.01.2000 року.

На підставі його звернення до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як єдиного спадкоємця першої черги спадкування, після смерті матері, ОСОБА_3 , заведено спадкову справу №16/2020. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.12.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва з причини, що не надано оригіналу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Зазначає, що спадщину після смерті батьків у вигляді вищевказаної квартири він прийняв фактично, має право на її спадкування, але не може реалізувати своє право через зазначені вище обставини.

Враховуючи вказане, він просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 41,3 кв. м., житловою площею 24, 7 кв. м., у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання (а.с. 21-22).

Ухвалою суду від 23.11.2021 року закрито підготовче провадження по даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 30). Від представника Нікопольської міської ради, О.О. Мкртчян надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та прийняти рішення у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с. 32).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України,здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У судовому засідання встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належала померлму на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням від 25.01.2000 року, зареєстрованого Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області, запис № 11344-3, в реєстровій книзі № 46 (а.с. 15).

Інша Ѕ частина вказаної квартири належала на підставі того ж Свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням від 25.01.2000 року, матері позивача, ОСОБА_3 (а. с. 7-8).

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив, ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла фактично, оскільки була зареєстрована та проживала за однією адресою з померлим до його смерті, але не оформила своїх спадкових справ.

Згідно повідомлення Завідувача Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області В. Балашової від 01.11.2021 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась (а.с. 62-67).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_3 , яка до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 5). Організацією та проведенням поховання ОСОБА_3 займався позивач, що підтверджується копією Договору замовлення № 1293 від 28.08.2018 року (а.с. 13).

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належала їй в цілому, оскільки 1/2 частину вказаної квартири ОСОБА_3 прийняла як спадщину фактично після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а інша Ѕ належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням від 25.01.2000 року

Згідно наданої Завідувачем Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області В. Балашовою копїї спадкової справи №16/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 36-56), з якої вбачається, що 23.01.2020 року ОСОБА_1 звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Постановою Балашової В.М., державного нотаріуса Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.12.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.12).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті його батьків, але не може реалізувати своє право з вищевказаних причин.

На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218,1220-1223,1225, 1261,1268-1270 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, загальною площею 41,3 кв. м., житловою площею 24,7 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева