ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1756/21Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 22-ц/817/194/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року (постановлену суддею Марціцькою І.Б., повний текст якої складено 08 грудня 2021 року) у цивільній справі №606/1756/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Микулинецької селищної ради про усунення перешкод матері щодо участі у вихованні малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Микулинецької селищної ради про усунення перешкод матері щодо участі у вихованні малолітньої дитини.

Позивач просила зобов`язати відповідача не перешкоджати їй брати участь

у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4 встановивши графік зустрічей: що вівторка та що четверга з 15 год. до 20 год.; кожної першої і третьої суботи та неділі місяця з 10 год. до 20 год.; кожного року в день народження сина з 10 год. до 14 год.; половину канікул протягом навчального року, протягом червня кожного року та на святкові дні 1 січня, 7 січня, 8 березня, 28 червня щороку з 12 год. до 16 год.; зобов`язати відповідача за день до зустрічей надавати їй інформацію про фактичне місце перебування дитини та інше.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що з 22 березня 2019 року коли відповідач викрав сина вона неодноразово приїжджала в село Струсів де він проживає щоб побачитись з сином, однак брама була зачинена і ніхто не виходив, що підтверджується рапортами працівників поліції. Вона змушена була звернутись до ООП Микулинецької територіальної громади, який встановив час для особистих побачень та спілкування з сином, та який не виконується відповідачем.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначав, що мати більше двох років не бачила сина, а тому для налагодження | психологічно комфортного спілкування потрібен час. Враховуючи емоційну напруженість, яка є між батьками, інтереси дитини, її вік, стан здоров`я, розвиток, проживання дитини з батьком вважає що побачення повинні відбуватись в присутності батька дитини та психолога. Також заявив клопотання про допит малолітнього ОСОБА_4 в судовому засіданні по питаннях: - чи бажає він бачитись з мамою?, - де повинні відбуватись зустрічі?, -чи бажає син щоб при зустрічах з мамою був батько?, - чи бажає перебувати в житлі матері з ночівлею протягом великого проміжку часу?. До відзиву долучив висновок психолога про результати бесіди з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 подала заперечення на клопотання про допит сина посилаючись на те, що він більше 2,5 років знаходиться під впливом відповідача, а тому з`ясування думки дитини можливе у формі судово-психологічної експертизи із залученням судового екссперта-психолога та подала суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для справи, мотивуючи тим, що малолітній ОСОБА_4 більше двох з половиною років знаходиться під впливом батька, який заперечує її участь у вихованні сина, та його родичів, а тому участь незалежного експерта для встановлення психологічного стану дитини є необхідною.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року клопотання представника відповідача про призначення судово-психологічної експертизи задоволено частково.

Призначено судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівському науково дослідному інституту судових експертиз (вул. Липинського, 54, м. Львів,79024).

На розгляд експертів поставлено наступні питання:

1. Чи спроможний малолітній ОСОБА_4 з урахуванням його віку, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку усвідомлювати реальний зміст сімейної ситуації, яка склалася навколо спору батьків щодо усунення перешкод участі матері у вихованні та спілкуванні із сином?

2. Чи має місце негативний психологічний вплив на дитину та її виховання з боку матері або батька або будь-якої іншої особи?

3. Які індивідуально-психологічгі особливості має дитина?

4. Яка ступінь психологічного впливу на дитину та її виховання з боку матері та батька?

5. Чи вплинула зміна місця проживання дитини на її психологічний стан?

6. Які наявні та приховані бажання дитини, щодо спілкування з кожним із батьків?

В задоволенні решти клопотання - відмовлено.

Провадження у справі зупинено до проведення судово-психологічної експертизи.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та відновити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що судом не враховано долучений до матеріалів справи висновок практичного психолога Тернопільського обласного центру соціальних служб, кандидата психологічних наук ОСОБА_8 та характеристику Струсівського обласного мистецького ліцею на ОСОБА_4 .

На думку апелянта, у проведенні такої експертизи немає потреби, оскільки наведені вище документи розкривають індивідуально-психологічні особливості малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , риси його характеру. Як і практичний психолог так і педагоги Струсівського обласного мистецького ліцею характеризують ОСОБА_4 , як відкритого, впевненого, кмітливого та позитивно налаштованого хлопчика, який здатний логічно будувати речення та твердо і впевнено висловлювати власну думку. Шкільна характеристика описує ОСОБА_4 , як старанного, дисциплінованого, працелюбного та уважного учня, який засвоює навчальний програмний матеріал на високому рівні. Проявляє підвищений інтерес до математики та фізичної культури. Підтримує дружні стосунки з однокласниками та сумлінно виконує класні доручення. Педагоги відзначають, що батько приділяє належну увагу навчанню і вихованню сина.

Крім того зазначає, що відповіді на запитання, які запропоновані поставити на розгляд експерта не доповнять матеріали справи інформацією без якої встановити відповідні обставини неможливо в судовому засіданні.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила та пояснила, що враховуючи відносини які склались між сторонами та тривалий вплив відповідача на сина доцільним буде призначення експертизи для з`ясування питання необхідності участі психолога та батька при спілкуванні матері з сином, який професійно із застосуванням існуючих методик надасть відповідний висновок.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у сторін від шлюбу є син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення сторін проживав з матір`ю, а з 22 березня 2019 року проживає з батьком. Між сторонами існує спір з приводу участі позивачки, як матері, у вихованні малолітньої дитини та визначення способу такої участі у вихованні. Відповідач вважає, що при спілкування матері з сином необхідна присутність психолога та батька, у зв`язку з чим просив допитати в судовому засіданні сина.

З метою правильного вирішення даного спору представником позивача було подано до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи щодо малолітнього ОСОБА_4 , з тих підстав, що останній знаходиться більше як два з половиною роки під впливом батька та його родичів, а тому вважає, що необхідно встановити належним чином сприйняття дитиною подій, що відбуваються навколо нього, із врахуванням психологічних особливостей віку дитини, його відносин із кожним з батьків, встановлення психологічної сумісності з батьками та вплив останніх на дитину.

Ухвалюючи рішення про задоволення вказаного клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що під час вирішення питання участі матері у вихованні малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння; дитини має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості, а тому вважав, що для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, у зв`язку з чим призначив відповідну експертизу.

З таким рішенням суду погоджується і колегія суддів.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч. 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Як роз`яснено у п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У статті 1 Закону України «Про судову експертизу» вказано, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви у поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Згідно із вимогами статті 12 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому, поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою, дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Разом з цим ст. 110 ЦПК імперативно визначає, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Отже, враховуючи предмет позову, вимоги вищеозначених норм процесуального права та ту обставину, що суд у даній категорії справ зобов`язаний виходити в першу чергу з інтересів дитини і сприяти її якнайкращому захисту, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що призначення судом першої інстанції судово-психологічної експертизи є доцільним і сприятиме всебічному та об`єктивному встановленню фактичних обставин справи.

За наявності висновку експерта суд надасть йому належну оцінку у сукупності з іншими наявними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що на поставленні експерту питання містяться відповіді у висновку практичного психолога Тернопільського обласного центру соціальних служб, кандидата психологічних наук ОСОБА_8 не відповідають дійсності, оскільки спростовуються їх змістом.

Зазначені висновок психолога та характеристика Струсівського обласного мистецького ліцею містять консультативний характер і відповідно до ч. 2 ст. 74 ЦПК України не замінюють висновок експерта.

Що стосується тверджень апелянта про відсутність необхідності проведення такої експертизи у зв`язку з можливістю отримати відповіді на поставлені експерту питання в судовому засіданні під час допиту малолітнього ОСОБА_4 , то вони на увагу не заслуговують, оскільки саме при проведенні експертизи експерт з урахуванням наявних Методик зможе встановити сприйняття дитиною подій що відбуваються навколо неї з урахуванням психологічних особливостей віку дитини, його відносини з кожним з батьків, встановлення психологічної сумісності дитини з кожним з батьків та вплив останніх на дитину, встановлення думки дитини. Крім того, внаслідок особливостей сприйняття навколишніх подій, а також пам`яті і мови дитини повідомлена нею інформація не завжди може повною мірою відтворювати дійсні обставини.

На думку колегії суддів, допит малолітньої дитини в судовому засіданні, навіть в присутності обох батьків, не принесе достатньо обґрунтованих та об`єктивних відповідей на поставлені питання і, як наслідок, ефективного результату, як це можливо досягти при проведенні судово-психологічної експертизи в спокійному та сприятливому для дитини середовищі.

При цьому, колегія суддів враховує й те, що експерт під час проведення експертного дослідження є процесуальною особою, наділеною відповідними повноваженнями та попереджається про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі висновку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2022 року.

Головуючий: Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Хома М.В.