гСправа № 358/149/22 Провадження № 2/358/408/22
УХВАЛА

про задоволення заяви про самовідвід

23 лютого 2022 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аптечний Дім» про визнання незаконним нарахування оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території, -

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2022 року до Богуславського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аптечний Дім» про визнання незаконним нарахування оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території, в якій вона просить визнати незаконним нарахування їй відповідачем суми для оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території з січня 2022 року із розрахунку тарифу в розмірі 3 грн. 80 коп. за 1 кв.м., загальної площі квартири АДРЕСА_1 , згідно договору від 01.10.2016 № 9412 «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території» між нею та ОСББ «Аптечний Дім».

21 лютого 2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями по справі № 358/149/22 (провадження № 2/368/149/22) за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аптечний Дім» про визнання незаконним нарахування оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території, головуючим визначено суддю Тітова М.Б.

22 лютого 2022 року суддею Тітовим М.Б. було подано заяву про самовідвід у даній цивільній справі, в якій суддя зазначив, що він проживає у одному будинку разом із позивачкою та являється членом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аптечний Дім», що може викликати сумніви у його неупередженості при розгляді даної цивільної справи.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного…Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п. 49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Відтак, суд вважає, що заява судді Тітова М.Б. про самовідвід підлягає задоволенню, оскільки наведені у заяві про самовідвід обставини можуть викликати в учасників справи об`єктивні побоювання щодо безсторонності судді, а відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Обставини, викладені у заяві про самовідвід, дійсно можуть викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді в цій справі, відтак заявлений самовідвід є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

У зв`язку із чим, після вирішення заяви про самовідвід судді справу слід передати до канцелярії суду для здійснення повторного авто розподілу між суддями.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 41, 258, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву судді Тітова Миколи Борисовича про самовідвід у цивільній справі №358/149/22 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аптечний Дім» про визнання незаконним нарахування оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити.

Справу № 358/149/22 передати до канцелярії Богуславського районного суду Київської області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов