Справа №949/973/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судових засідань Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , співвідповідача ОСОБА_3 про визначення додаткового строкудля прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з моменту набрання законної сили рішення суду.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 4,87 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі у землі, яка перебуває у колективному сільськогосподарському підприємстві спілки селянських господарств "Крупецьке" с. Крупець Славутського району Хмельницької області. Під час огляду речей померлого, серед документів, вона виявила в шафі заповіт, про існування якого раніше і не здогадувалася. Виявилось, що 18 квітня 2007 року її батько залишив заповіт, яким на випадок його смерті усе майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право заповів їй та її сестрам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Так як на момент смерті батька вона з ним не проживала, то пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 є його онука ОСОБА_2 , яка не заперечує проти визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. У заведенні спадкової справи нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням нею шестимісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 18 квітня 2007 року ОСОБА_4 склав заповіт та на випадок своєї смерті призначив спадкоємцями усього його майна, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те на що він за законом буде мати право своїх дочок ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області (а.с.9).

Відповідно до ст. 1255 ЦК України, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Отже, спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли ОСОБА_4 помер.

Окрім того, як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , яка визначена одним із спадкоємців по заповіту, складеного 18 квітня 2007 року (а.с.14).

Згідно заяви ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Слюніним О.М. (а.с.15) ОСОБА_3 як донька померлого ОСОБА_4 , спадщину за заповітом та за законом не приймала, на неї не претендує, за відновленням та продовженням строку на прийняття спадщини звертатись не буде.

Так, з довідки приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Таборовця М.І. від 03.08.2021 року №94/01-09 (а.с.7) вбачається, що згідно Витягу зі Спадкового реєстру №65853588 від 03.08.2021 року (а.с.6), після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.

Зазначена інформація свідчить про те, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори будь-які особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася, відповідне повідомлення позивачу не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту на користь позивача.

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_4 не проживала та пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини через те, що має проблеми із здоров`ям і не може самостійно пересуватися та потребує постійного стороннього догляду.

Вказаний факт підтверджується записом в медичній картці амбулаторного хворого від 25березня 2014 року, а також довідкою ЛКК КНП "Дубровицький ЦПМСД" Дубровицької міської ради №5 від 16.02.2022 року (а.с.57, 58).

Зазначене вище також стверджується наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 (а.с.55).

Крім того, як вказує позивач, вона не знала про наявність заповіту, де визначена одним із спадкоємців.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19 вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат" в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку, зроблений у Постанові Верховного суду від 28 жовтня 2019 по справі № 761/42165/17-ц, провадження № 61-49121св18.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 була необізнана про наявність заповіту, складеного в тому числі і на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , співвідповідача ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволити.

Визначити ОСОБА_1 і, ІНФОРМАЦІЯ_3 додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з моменту набрання законної сили рішення суду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.