21.02.2022
Справа № 720/77/22
Провадження № 6/720/5/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лупу Д.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчих листах, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах, посилаючись на те, що 29 серпня 2013 року Новоселицьким районним судом було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором та стягнуто понесені позивачем судові витрати.

26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу № 2016-ЗАБ/ДГ. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги за вказаним судовим рішенням.

Просив суд замінити стягувача у виконавчих листах щодо примусового виконання рішення суду від 29 серпня 2013 року по справі № 2-642/2013 з ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Боржник ОСОБА_1 , а також стягувач ПАТ «Альфа-Банк» будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися без поважних для суду причин, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах, слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області за № 2-642/2013 від 29 серпня 2013 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором кредиту та стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Альфа Банк» суму боргу за договором кредиту в розмірі 326952 гривень 38 копійок та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судові витрати в розмірі 3689 гривень 52 копійок.

Таким чином, посилання заявника на те, що вказаним судовим рішенням на користь ПАТ «Альфа-Банк» було стягнуто кредитну заборгованість з ОСОБА_1 є безпідставним, так як у вказаній цивільній справі останній був третьою особою, а відповідачем з якого було стягнуто кредитну заборгованість на користь банку був ОСОБА_2 ..

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області № 720/1887/15-ц від 05 листопада 2015 року було скасовано вказане заочне рішення по цивільній справі № 2-642/2013 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2015 року цивільну справу за позовом ПАТ «Альфа - Банк» до ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту було направлено до розгляду по суті за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2017 року, вказану цивільну справу яка надійшла з Новоселицького районного суду було прийнято до провадження.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року цивільну справу № 2-642/2013 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту було залишено без розгляду.

26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір Факторингу № 2016-ЗАБ/ДГ, згідно якого право вимоги до боржника ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В той же час, статтею 81 ЦПК України зобов`язано кожну сторону доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Поряд із вказаним слід зазначити, що при вирішенні питання про заміну стягувача судам необхідно з`ясувати, чи видався виконавчий лист, встановити строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, визначити, чи вирішувалося питання про закриття виконавчого провадження у зв`язку з виконанням зобов`язання боржником, з`ясувати, чи було виконано (повністю або частково) судове рішення, яким стягнуто заборгованість, боржником (добровільно чи примусово), тобто, чи виконано зобов`язання і чи існує воно взагалі на момент звернення із заявою про заміну стягувача, оскільки не можна замінити стягувача при відсутності зобов`язання.

Саме такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові від 03 лютого 2021 року по справі № 452/2191/19.

У своїй заяві заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить замінити стягувача у виконавчих листах щодо примусового виконання заочного рішення Новоселицького районного суду від 29 серпня 2013 року по справі № 2-642/2013 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк».

В той же час, судом з`ясовано, що заочне рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 серпня 2013 року № 2-642/2013, на яке посилається у своїй заяві заявник, було скасовано, а справа направлена за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ, ухвалою якого позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» були залишені без розгляду.

Одночасно, відповідачем у справі був ні ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 ..

Доказів про наявність інших судових рішень про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суду не було надано.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що заочне рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 серпня 2013 року у справі № 2-642/2013 було скасовано, то в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах за даним судовим рішенням слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 15, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд керуючись ст. 442 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчих листах щодо примусового виконання рішення Новоселицького районного суду від 29 серпня 2013 року по справі 2-642/2013 за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ляху Г.О.