ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/738/21 Номер провадження 22-ц/814/390/22Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

при секретарі Таценко Т.Р.,

розглянувши у відкритому судому заданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2021 року

у справі за заява ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулося до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Диканської селищної ради, ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .Остання є інвалідом 2-ї групи, має хронічне стійке психічне захворювання, неодноразово прооходила стаціонарне лікування. Захворювання призводить до того, що донька не може самостійно забезпечити свій побут, не здатна усвідомлювати наслідків своєї поведінки, не може зорієнтуватися у простих життєвих ситуаціях, внаслідок чого потребує постійного стороннього догляду, який вона постійно здійснює, оскільки являється єдиною особою яка може і бажає здійснювати опіку.

Просила визнати ОСОБА_1 недієздатною у зв`язку з хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_1 та призначити ОСОБА_2 опікуном над нею.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та додаткового рішення

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2021 року заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною у зв`язку із стійким психічним розладом, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначено опікуном недієздатної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матір ОСОБА_2 .

Встановлено строк дії рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною - два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. В момент проведення щодо неї експертизи перебувала у Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева під дією сильних психотропних лікарських засобів, у зв`язку з чим не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також ОСОБА_1 заперечує проти призначення опікуном її матері ОСОБА_2 , оскільки у них складні, негативні взаємовідносини пов`язані із вчиненням її матір`ю відносно неї домашнього насильства.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги надуманими.

Орган опіки та піклування Диканської селищної ради у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до норм чинного законодавства та прийшов до правильного висновку про задоволення заяви. У свою чергу апеляційна скарга є необґрунтованою, а зазначені в ній обставини не підтверджуються належними та допустимим доказами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її представника адвоката Портянка Є.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є матерію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 від 07 жовтня 2013 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи.

З копії довідки виданої КП «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева» ОСОБА_1 знаходилася на лікуванні в даній лікарні у 1999 році, 2000 році, 2001 році, 2006 році, 2008 році, 2019 році.

Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 397 від 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , має ознаки стійкого хронічного психічного розладу, а саме шизофренії параноїдної форм з помірним постпроцесуальним дефектом змішаного типу. У підекспертної наявний стійкий хронічний психічний розлад, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с.49-55).

Відповідно до копії рішення № 368 виконавчого комітету Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області про погодження подання органу опіки та піклування виконавчого комітету цієї ради можливо призначення опікуном ОСОБА_2 над ОСОБА_1 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції

Частиною 1 статті 294 ЦПК України встановлено обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно статті 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

В пункті 68 рішення Європейського Суду з прав людини від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» № 44009/05, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський Суд з прав людини виходив з того, що в справах осіб, які страждають на психічні розлади, національні суди користуються деякою свободою розсуду: наприклад, вони можуть вживати відповідні процесуальні підходи для забезпечення належного здійснення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи і подібне. Однак такі підходи не повинні зачіпати саму суть права заявника на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 Конвенції. При оцінці того, чи був необхідним той чи інший процесуальний підхід, такий як слухання без участі особи, Європейський Суд з прав людини бере до уваги всі відповідні чинники, такі, як сутність і складність питань, що розглядалися національним судом, їх значення для особи, реальність загроз для інших чи самої особи в разі слухання за її участі і т. п.

У пункті 71 цього рішення вказано, що особа з психічними розладами повинна мати можливість брати участь у слуханнях своєї справи безпосередньо або, за необхідності, в інший спосіб (через представника), адже вирішується питання обмеження прав особи практично в усіх сферах життя.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що незважаючи на розумові розлади, особа залишалася відносно самостійною. В таких умовах суд повинен був мати як мінімум короткий візуальний контакт із особою, а краще опитати її. Відтак, Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив право особи на справедливий судовий розгляд, передбачене частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 73 Рішення ЄСПЛ у справі «Штукатуров проти Росії»).

Про необхідність надання доступу до суду навіть особам, які вже визнані недієздатними, відповідно до часини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошується у пункті 33 Рішення Європейського Суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі № 49069/11 «Наталія Михайленко проти України» (відповідно до пункту 8 Рішення, заявник хворіла на параноїдальну шизофренію).

Відповідно до частини третьої статті 25 Закону України «Про психіатричну допомогу» особи, яким надається психіатрична допомога, мають право на особисту участь у судових засіданнях, висловлення своєї думки щодо висновків лікарів-психіатрів у судовому засіданні при вирішенні питань, пов`язаних з наданням їм психіатричної допомоги та обмеженням у зв`язку з цим їх прав.

Таким чином, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, має право на участь у слуханні справи та на справедливий розгляд своєї справи. Зокрема, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, повинна бути повідомлена про розгляд справи, їй має бути роз`яснено її права, вона повинна мати можливість за бажання скористатися безоплатною правовою допомогою і брати участь у судових засіданнях. Навіть у разі наявності реальних, доведених належними і допустимими доказами застережень щодо небезпеки безпосередньої участі цієї особи у розгляді справи для інших осіб або для неї самої суд повинен, принаймні, мати візуальний контакт з такою особою, а краще опитати її (за необхідності - дистанційно, у режимі відеоконференції). Якщо на момент розгляду справи окремого провадження особа позбавлена волі як психічно хвора, суд має перевірити законність підстав позбавлення волі такої особи, щоб гарантувати права людини на свободу та справедливий суд.

Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 753/4146/18 від 16 вересня 2020 року у справі № 756/6838/17, а також від 26 лютого 2020 року та від 13 травня 2021 року у справі № 336/6515/17.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, копія заяви про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна ОСОБА_1 не направлялася, вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, судом першої інстанції не роз`яснено ОСОБА_1 її права та обов`язки, а також не з`ясовано її думку щодо заявлених вимог. За вказаних обставин рішення суду підлягає скасуванню.

Щодо розгляду заяви по суті

Частиною 1 статті 29 Конституції України встановлено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно частини 1 статті 39, частини 1 статті 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини 1-3 статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Частиною 3 статті 296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною своє дочки ОСОБА_1 . Зазначені родинні відносини підтверджуються матеріалами справи та не заперечувалися сторонами.

На підтвердження обставин викладених в заяві суду надано копію довідки виданої КП «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева», яка підтверджує факт періодичного знаходження ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 1999 року і по момент її видачі.

Також заявником надано копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 від 07 жовтня 2013 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Дана експертиза була проведена під час розгляду справи судом першої інстанції. Так, згідно акту судово-психіатричної експертизи № 397 від 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , має ознаки стійкого хронічного психічного розладу, а саме шизофренії параноїдної форми з помірним постпроцесуальним дефектом змішаного типу. У підекспертної наявний стійкий хронічний психічний розлад, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с.49-55).

При цьому при проведенні даної експертизи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з приводу стійкого хронічного психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми з 1999 року. Останній раз лікувалася в психіатричному стаціонарі з 09 червня 2019 року по 09 вересня 2019 року. З 30 серпня 2021 року та на час проведення експертизи 01 жовтня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні.

У розділі «Анамнез життя та хвороби» зазначено, що попередня госпіталізація ОСОБА_1 відбулася у 2019 році. Вона начебто приймала підтримуюче лікування, але не дивлячись на це стан погіршився, у зв`язку з чим на час проведення експертизи перебуває на стаціонарному лікуванні в примусовому порядку в психіатричному стаціонарі. Стан залишається вкрай нестабільним.

Згідно частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

08 листопада 2021 року Виконавчим комітетом Диканської селищної ради погоджено подання органу опіки та піклування Виконавчого комітету Диканської селищної ради щодо можливості призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (рішення № 368 від 08 листопада 2021 року, з додатком до ного - подання органу опіки та піклування)

Дослідивши обставини справи в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх доказів того, що ОСОБА_1 страждає хронічним, стійким психічним розладом, під час розгляду справи судом першої інстанції перебувала на стаціонарному лікуванні, враховуючи періодичність загострення хвороби має нестійкий психологічний стан. На момент розгляду справи судами відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в довготриваючому стані ремісії. У наслідок проведеної експертизи встановлено, що у підекспертної наявний стійкий хронічний психічний розлад, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.

Відповідно до частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно вимог частини 3 статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 не надано жодних доказів на спростування обставин викладених в матеріалах справи, в тому числі щодо результатів проведної експертизи. Тоді як при проведенні експертизи досліджувалася історія хвороби підекспертної, анамнез життя та хвороби, її психічний, неврологічний та соматичний стан.

Клопотання про проведення повторної експертизи ОСОБА_1 не подавала.

Також апелянтом не надано доказів застосування відносно неї фізичного насильства з боку матері та корисливих мотивів ОСОБА_2 щодо визнання ОСОБА_1 недієздатною та призначення опікуна.

Враховуючи зазначені обставини, рішення та подання органу опіки та піклування, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 6 статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

В разі видужання фізичної особи яку визнано недієздатною, або значного поліпшення її психічного стану за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною, рішення суду про визнання недієздатною може бути скасоване та поновлено цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною (частина 4 статті 300 ЦПК України)

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Диканського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2021 року.

Заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна слід задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною у зв`язку із стійким психічним розладом, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити опікуном недієздатної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною - два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо судових витрат

Відповідно до статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2021 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною у зв`язку із стійким психічним розладом, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити опікуном недієздатної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною - два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2022 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль