ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3330/22 Справа № 209/758/21 Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К. Л. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

при секретарі - Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 , третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру, загальна площа (кв.м): 49,0, житлова площа (кв.м): 28,7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 11.09.2008 року, Дніпровським відділом ДВС Дніпродзержинського МУЮ та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач та ВАТ «Сведбанк» уклали кредитний договір № 0310/1107/88-292 та Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру, загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею - 28,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором № 0310/1107/88-292, позичальником, згідно якого є ОСОБА_1 . У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості ОСОБА_1 , він був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно, але реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 11.09.2008 року, Дніпровським відділом ДВС Дніпродзержинського МУЮ накладено арешт на нерухоме майно відповідача.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року у задоволенні позовної заяви ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 , третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з-під арешту, відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.11.2007 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0310/1107/88-292, 13.11.2007 року укладено іпотечний договір № 0310/1107/88-292-Z-1, відповідно до якого забезпечувалось належне виконання зобов`язань, що випливало з кредитного договору та була передана в іпотеку квартира, загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею - 28,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією іпотечного договору № 0311/0908/71-041-Z-1 від 29.09.2008 року (а.с. 8-11).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 12-14), власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 11.09.2008 року на вказану квартиру було накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, на підставі постанови Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15 (а.с.15-28), відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах.

28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу (а.с.29-39), відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи», суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що за вищевказаними договорами факторінгу до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 0310/1107/88-292 та іпотечним договором № 0310/1107/88-292-Z-1 укладеними 13.11.2007 року між відповідачкою та ВАТ «Сведбанк».

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста статті 81 ЦПК України).

Однак ТОВ «Кредитні ініціативи» жодних доказів на підтвердження вищевикладених обставин, на які вони посилаються, суду не надали.

Посилання апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» на те, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів переходу права вимоги до позивача є помилковим, що вбачається з наданої ними копії договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, є безпідставними, оскільки з зазначеної копії договору відступлення прав вимоги від 28.11.2012 року, що укладено між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме з п. 10.8 вбачається, що до цього договору додаються додатки, що складають його невід`ємну частину, зокрема Додаток №7А, №7Б Перелік кредитних договорів та Договорів забезпечення(а.с. 37 зворот). Між тим вказані додатки не були надані ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції в якості доказів, що і позбавило суд можливості перевірити перехід права вимоги до позивача.

Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» не скористалось наданими йому правами, не обґрунтувало свої доводи апеляційної скарги, не надало суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко