Справа № 216/979/22
Провадження 2-з/216/40/22
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову заявнику

15 квітня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Управління активами" треті особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, старший державний виконавець Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко Марина Ігорівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Згідно ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

На підставі ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Посилання позивача в обґрунтування звільнення від сплати судового збору на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав), є безпідставними, виходячи з наступного.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Предметом спору у позовній заяві - є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється. Позивачем не оспорюється договір кредиту або правомірність стягнення заборгованості за ним, де б сторона могла мати статус споживача фінансових послуг. У даному випадку позивачем заявлено вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і до таких правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про захист прав споживачів». Позивач в обґрунтування позовних вимог жодним чином не посилається на порушення прав споживача, не заявлено вимоги щодо оскарження кредитного договору як такого, що порушує його права та може створювати юридичні наслідки, зокрема в правовідносинах «споживач - виконавець», а заявлено вимоги саме про оскарження виконавчого напису, який просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Згідно до ч. 1 ст. 4 "Розміри ставок судового збору" Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2022 року становить 2481, 00 грн.

Заява у справах немайнового характеру, яка подана фізичною особою, повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2022 році дорівнює 992,40 грн.

Розмір судового збору, який мав сплатити заявник при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, становить 496,20 грн.

Ухвалою суду від 28.02.2022 року, позовну заяву та заяву про забезпечення позову було залишено без руху, ухвалою суду позивачу було надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, роз`яснено, що в разі невиконання вказаних вимог, позовна заява та заява про забезпечення позову будуть вважатись не поданими та будуть повернуті йому. Ухвалу суду було направлено позивачу супровідним листом від 28.02.2022 року. 11.04.2022 року на адресу суду, на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви та заяви про забезпечення позову без руху, зайшла заява позивача про усунення недоліків та долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору за подання позову в розмірі 992.40 грн., при цьому за заяву про забезпечення позову судовий збір ним сплачено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.6 ст. 185 ЦПК України про повернення заяви суд постановляє ухвалу. Ухвала про повернення заяви може бути оскаржено. Копія заяви залишається в суді.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що описані в ухвалі недоліки позивачем не усунуті, відповідно до вимог ст. 185 ч.3 ЦПК України, заяву про забезпечення позову слід вважати неподаною та повернути позивачу.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 175-177,185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка була подана разом з позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Управління активами" треті особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, старший державний виконавець Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Радченко Марина Ігорівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М. В. БУТЕНКО