Справа № 346/1551/20
Провадження № 2/346/66/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:головуючого судді Беркещук Б.Б.

з участю секретаря Копильців І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв язку в залі суду м. Коломия клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі, якого підтримала у судовому засіданні посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер відповідач по справі ОСОБА_3 , а згідно ч.4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Вказує, що чинним законодавством не передбачено можливості пред"явлення позову до особи, яка на час подання позову до суду вже померла та правоздатність якої припинилася, тому ОСОБА_6 не може вважатися відповідачем у справі. Враховуючи, що ОСОБА_3 на момент звернення позивача в з даним позовом до суду помер, виниклі між сторонами правовідносини нерозривно пов"язані з померлою особою, то вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Враховуючи клопотання адвоката Гринів Я., думку позивача, суд доходить таких висновків.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 16 квітня 2020 року до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування витрат.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 01 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування витрат.

В судовому засіданні в ході розгляду даної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач по даній справі ОСОБА_3 помер, що підтверджено копією актового запису про смерть № 40 від 14 січня 2020 року, складеного Коломийським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) (т.2 а.с. 27,28)

Отже, ОСОБА_7 звернувся до суду із згаданим позовом після смерті відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України).

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим і повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність.

. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач .

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судом та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судом та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає і те, якщо у справі беруть участь відповідачі - спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене суд вважає, що клопотання адвоката Гринів Я. щодо закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, згідноп.1 ч.1 ст.255 ЦПК України слід задовольнити.

На підставі наведеного та ст.ст.25,26 ЦК України, керуючись ст.ст. 42, 46,47,48 ЦПК України, та ст.ст. 255, 260,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про відшкодування витрат .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Беркещук Б. Б.