Справа № 450/2136/20 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/811/3421/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар :Савчук Г.В.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Пигель Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 450/2136/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2000 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на життя, постійні непорозуміння та небажання йти на компроміси у їх вирішенні. У зв`язку з зазначеними обставинами вони з відповідачем більше року спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 червня 2021 року позов задоволено.

Вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладений 10.03.2000 р. у м.Пустомити відділ реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис № 11.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального права, висновки суду є помилковими. Апелянт стверджує, що шлюбні відносини між позивачем і ним не припинилися, вони надалі проживають спільно,частково ведуть спільне господарство,фізичні і духовні зв`язки між ними не втрачено. У шлюбі вони прожили 21 рік, разом ділили усі труднощі, виховували дітей. Вважає, що шлюб можна зберегти, він не втратив почуттів до дружини, діти теж хочуть, щоб шлюб був збережений. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в позові відмовити.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача-адвоката Пигель Л.І. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони 10.03.2000 року зареєстрували шлюб у м. Пустомити відділ реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 10.03.2000 року. (а.с.4).

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7,8).

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони тривалий час спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки.

Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 24 СК Украни визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 111СК України, судом вживалися заходи для примирення сторін.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2020 року в порядку вжиття заходів щодо примирення та збереження шлюбу, позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд надав два місяці для примирення.

Незважаючи на те, що з часу звернення ОСОБА_1 в суд із позовом про розірвання шлюбу минуло більше півтора року, сторони між собою не примирилися, позивач ОСОБА_1 настоює на розірванні шлюбу.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, а тому обгрунтовано дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк