Справа №461/8771/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді Л.Д. Фролової, при секретарі судового засідання Бараняку В.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи: Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_4 . В липні 2021 року, їй надійшли речі померлого сина з Сполучених Штатах Америки, серед яких нею був виявлений заповіт. Відповідно до заповіту, ОСОБА_5 заповів позивачу належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 . 06 жовтня 2021 року, вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Державної нотаріальної контори. Однак, постановою державного нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначила, що встановлений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила, у зв`язку з тим, що їй не було відомо про наявність такого заповіту. Враховуючи вищевикладене, просить суд визначити для неї додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті сина ОСОБА_4 , строком на три місяці з дня набрання рішення законної сили.

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року, витребувано від Четвертої Державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи №68430282 від 06 жовтня 2021 року, відносно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року справу було призначено до судового розгляду.

Позиція сторін по справі.

Представником позивача було подано клопотання про здійснення розгляду без його участі та без участі позивача. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та такі просять задовільнити.

Відповідачами було подано до суду заяву про визнання позову, провадження просили здійснювати без їх участі.

Третя особа будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 20 травня 2004 року №Г-00913, Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради посвідчено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , володіють на праві спільної сумісної власності квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

При цьому, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16 вересня 2008 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заповітом від 04.06.2013 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф., - ОСОБА_4 заповів ОСОБА_1 належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть - реєстраційний номер НОМЕР_2 , що видане 30.09.2020 року Департаментом охорони здоров`я - відділ реєстрації актів цивільного стану штату Арізона,- ОСОБА_4 який проживав в Сполучених Штатах Америки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі,- 06 жовтня 2021 року Четвертою львівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу №68430282.

06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Четвертої львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Четвертої львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. від 06.10.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини.

Мотиви прийняття рішення судом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України встановлено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що знайшло своє підтвердження обґрунтування позивача про правомірність позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття нею спадщини. Позивач є матір`ю померлого сина ОСОБА_5 , після смерті якого залишилася спадщина, яка згідно заповіту, - належить саме позивачу. Поважність причин пропуску, встановленого в законі строку в шість місяців, свідчить про фактичні обставини, що об`єктивно та істотно утруднили вчинення позивачем дій, спрямованих на прийняття спадщини, оскільки смерть ОСОБА_5 , наступила у США і позивач об`єктивно не знав про існування заповіту. Таким чином, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог. Додатковий строк для прийняття спадщини позивачу суд встановлює у три місяці.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи: Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини,- задовільнити повністю.

Визначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Повернути Четвертій Державній нотаріальній конторі матеріали спадкової справи №68430282 від 06 жовтня 2021 року, відносно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Позивач :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ - 02899401.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Л.Д. Фролова