Справа № 395/1146/21 Провадження № 2/395/64/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2022 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Володимира Орендовського,
при секретарі Людмилі Печоріній,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У грудні 2021 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просить стягнути з відповідача на його користь основний борг за спожитий газ у розмірі 4 499,95 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його для власних потреб та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» являвся постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Позивачем в період з листопада 2018 року по вересень 2021 року (включно) було поставлено відповідачу природний газ, на загальну суму 5 499,95 грн., в той час як відповідачем за цей же період було здійснено єдину оплату вартості спожитого газу в сумі 1000,00 грн., а 4 499,95 грн. не сплачена відповідачем, що підтверджується випискою з особового рахунку - фінансового стану. Позивач свої зобов`язання, передбачені Договором про надання послуг з постачання природного газу виконав в повному обсязі, надавши відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з постачання природного газу. Відповідач передбачені Договором про надання послуг з постачання природного газу щодо своєчасності оплати за надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах Договору належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Позивачем на адресу відповідача було направлено вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/101-2542/202004647 від 28.07.2020 року в сумі 5 531,46 грн. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено.
Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслав.
За вищевказаних обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Судом встановлено, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його для власних потреб та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» являвся постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки.
Між позивачем ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про постачання природного газу з особовим рахунком споживача № НОМЕР_1 .
Згідно договору позивач здійснював постачання природного газу на об`єкт відповідача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач користувався природним газом та оплачував його вартість у відповідності з діючим тарифом.
Позивачем в період з листопада 2018 року по вересень 2021 року (включно) було поставлено відповідачу природний газ, на загальну суму 5 499,95 грн., в той час як відповідачем за цей же період було здійснено єдину оплату вартості спожитого газу в сумі 1000,00 грн., а 4 499,95 грн. не сплачена відповідачем, що підтверджується випискою з особового рахунку - фінансового стану (а.с.19).
Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015р. «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача).
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Відповідач акцептував Договір, фактично споживаючи природний газ, та здійснюючи часткову оплату його вартості.
Позивач постачав природний газ, а відповідач ОСОБА_1 отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними закритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/101-2542/202004647 від 28.07.2020 року в сумі 5 351,46 грн. (а.с.21).
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічний висновок викладений у Постанові ВСУ по справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року, а саме: «...споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
На момент розгляду справи судом вказаний борг в повному обсязі відповідачем не оплачений.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг за спожитий природний газ належним чином не виконав.
Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2270 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» основний борг за спожитий природний газ у розмірі 4 499 (чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 95 копійок та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок, а всього стягнути 6 769 (шість тисяч сімсот шістдесят дев`ять) гривень 95 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом вказаного строку не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Повний текст рішення виготовлений 01 квітня 2022 року.
Суддя Новомиргородського районного суду
Кіровоградської області Володимир Орендовський