Провадження 4-с/127/27/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами скарги представника ОСОБА_1 адвоката Ткачук Ірини Валеріївни на неправомірні дії посадових осіб управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася представник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук І.В., із скаргою на неправомірні дії посадових осіб управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Адвокат Ткачук І.В. при зверненні із вищевказаною заявою, посилається на те, що ОСОБА_1 звернулась із заявою до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання їй вірних довідок-розрахунків заборгованості по аліментах по виконавчим провадженням № 57759438 та № 58069756, але не отримавши вказаних довідок вона звернулася із скаргою, яку надіслала в порядку електронного звернення за № БО-12834406 від 21.07.2021 року та на яку отримала лист про надання інформації від 18.08.2021, а тому вважає, що її скарга не була розглянута відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а надану відповідь незаконною.

Ознайомившись зі скаргою, поданою представником заявниці, а також документами, доданими до неї, вважаю, що зазначена скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Суддя вважає за необхідне застосувати саме ці норми ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» при вирішенні питання про залишення скарги без руху, оскільки відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що діями державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що згідно зі статтею 42 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Згідно з п. п. 2, 5, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Представник заявниці, звертаючись із вказаною скаргою, не дотрималася вимог ЦПК України, а саме нею неправильно визначено процесуальний статус учасників справи (у справах за скаргою на дії державного або приватного виконавця беруть участь стягувачі, боржники та суб`єкти оскарження, якими є державний або приватний виконавець), у зв`язку з чим заявниці слід уточнити процесуальний статус учасників справи та зазначити посадову особу, дії якої оскаржуються.

Звертаю увагу, що у скарзі зазначено особа, дії якої оскаржуються - це посадові особи управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), тому заявниці необхідно уточнити коло осіб по справі, а саме дії якої посадової особи вона оскаржує.

Відповідно до п. п. 4, 5, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак заявниця не зазначає свої вимоги з чітким врахуванням викладених фактів та підстав, які вказані у скарзі, не конкретизований зміст заявлених вимог; докази, що підтверджують обставини, якими скаржниця обґрунтовує свої вимоги, зокрема перебування виконавчого листа на виконанні; своєчасного подання до суду скарги на дії державного виконавця; не вказано норму закону, яку порушив державний виконавець; не викладено змісту оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця; не деталізовано пред`явлені вимоги, зокрема, не вказано яке саме рішення державного виконавця вона просить визнати протиправним; які саме дії просить зобов`язати вчинити державного виконавця задля поновлення її порушених прав; не зазначає щодо наявності у інших осіб оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження заявниці про те, що нею не подано іншої скарги з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні має містити реквізити виконавчого документа (зокрема, його резолютивну частину), однак в порушення зазначеної норми подана до суду скарга не містить такого реквізиту виконавчого документа, як його резолютивна частина.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Як вбачається зі скарги та матеріалів, доданих до неї, всупереч вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України, до скарги не долучено докази, які підтверджують направлення її копії учасникам провадження.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк для звернення до суду із скаргою, посилаючись при цьому на те, що нею була подана попередньо позов до суду адміністративного суду та відповідно 02.02.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом на підставі ухвали суду було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, а тому оскільки позовна заява знаходилась на судовому розгляді просить вважати це поважною причиною, хоча про дату отримання вказаної ухвали представником заявниці взагалі не вказано у скарзі.

Відповідно до ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Однак, з оскарженої відповіді вбачається, що їх складено 18.08.2021.

При цьому, зі змісту скарги не вбачається, коли скаржник ознайомилася зі змістом вказаної відповіді, коли отримала ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі від 02.02.2022, та не надано суду відповідних доказів.

Крім цього, суд звертає увагу скаржника на положення ч.2 ст. 449 ЦПК України, відповідно до якого пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Таким чином, у разі наявності поважних причин пропуску десятиденного строку на оскарження розрахунку державного виконавця, їх слід навести у скарзі та надати суду докази на їх підтвердження.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що скарга представника ОСОБА_1 адвоката Ткачук Ірини Валеріївни на неправомірні дії посадових осіб управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище, протягом десяти днів з дня отримання заявницею копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне повідомити заявницю, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі скарги, скарга буде вважатися не поданою, та повернута заявниці.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні скарги у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали скарги представника ОСОБА_1 адвоката Ткачук Ірини Валеріївни на неправомірні дії посадових осіб управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)- залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

У разі неусунення вказаних недоліків, дана скарга буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя