233 № 233/6135/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
24 березня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О. С.
за участю секретаря Штреккер В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
28 грудня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку розташованому за вказаною адресою проживають ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5 . Зареєстровані у будинку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 2015 році виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, повертатися не збираються. З 2015 року відповідачі у будинку не проживають без поважних причини, комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні будинку не приймають. Факт реєстрації відповідачів у будинку призводить до надмірного нарахування вартості за надання комунальних послуг, та не дозволяє отримати субсидію, у зв`язку з чим просить визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , особами, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення були належним чином повідомлені, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11) на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2002 року посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Щербініною Н.П., зареєстровано в реєстрі за №2097 (а.с. 3) належить будинок АДРЕСА_1 , що також підтверджується відповіддю КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» вих. №120 від 14 лютого 2022 року (а.с. 29).
ОСОБА_1 , згідно паспортних даних зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Згідно копії будинкової книги для прописки громадян (а.с. 4-7), у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно довідки КП «СЄЗ №1» б/н від 20 грудня 2021 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 9), за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, - чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, - син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, що також вбачається з витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 16 грудня 2021 року (а.с. 10).
Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «СЄЗ №1» від 20 грудня 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 більше 6 років не проживають в даному будинку, речей та предметів особистого користування не виявлено. Також оплату комунальних послуг, участь в утриманні та збереженні майна не підтверджено, що своїми підписами засвідчили сусіди ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 8).
Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідачів за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 2015 року.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з власної волі з 2015 року не проживають у будинку АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачами права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням зазначеного будинку.
Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особами, які втратили право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 березня 2022 року.

Суддя :