Провадження № 2/522/1829/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 лютого 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Косіциної В.В., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного облік,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного облік.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , де зареєстрованим також значиться відповідач. При цьому, зі слів попередніх власників зазначена особа їм взагалі не відома, вона не є ні власником квартири, ні членом сім`ї власників квартири, ні родичом власників квартири, вона ніколи не проживала в цій квартирі, не сплачувала комунальні платежі, в утриманні житла участі не брала, її особистих речей в квартирі не має, а обставини її реєстрації в квартирі не відомі, так як вони ніколи не давали згоди на реєстрацію її в цій квартирі. Реєстрація відповідача перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження позивачем своїм майном.

19 січня 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено, що справа буде розглянута у порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання.

В судове засідання позивач не з`явився, 16.02.2022 року не з`явився, в позові зазначила про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

В даній справі відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив. Позивач в свою чергу не заперечував проти винесення заочного рішення, а тому суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, вирішив розглянути справу заочно.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, викладеній в його заяві, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Судом на підставі доказів наданих позивачем встановлені наступні обставини.

01 грудня 2021 року ОСОБА_1 (Покупець) з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (Продавці) уклали договір купівлі-продажу квартири під номером АДРЕСА_1 , копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 5).

Так, ОСОБА_1 є власником квартири під номером АДРЕСА_1 .

Вищезазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7).

Водночас, відповідно до відомостей № П1-316241-ю/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку за адресою АДРЕСА_2 , 01.12.2015 року зареєстровано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Разом з тим, оскільки відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, відповідно до приписів ч. 6 ст. 187 ЦПК України, на адресу відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області було направлено запит щодо його зареєстрованого місця проживання (перебування).

13.01.2022 року на адресу суду надійшла відповідь відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 фактично не проживає, не сплачує комунальні послуги, фактично проживає за іншою адресою.

Зазначені обставини, не заперечуються стороною та підтверджуються дослідженими судом доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі в квартирі не проживає. За комунальні послуги та інші витрати по експлуатації квартири не сплачуються кошти. Тягар утримання квартири лежить на позивачеві.

У зв`язку з реєстрацією на спірній житловій площі відповідача, який не має ніякого відношення до даної квартири, окрім реєстрації, зважаючи на те, що він ніколи не проживав в квартирі, не утримував її, позивач змушений сплачувати квартплату та плату за комунальні послуги за відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.

Положення статті 317 Цивільного кодексу України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Частиною другої статті 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Суд встановив, що реєстрація відповідача в квартирі, яка є приватною власністю позивачки, створює перешкоди у користуванні останньою своїм майном, що є прямим порушенням статті 319 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що відповідач на теперішній час в АДРЕСА_2 не проживає понад один рік, вселитися в квартиру не намагався, в чому ніхто й не перешкоджав, не має на даній житловій площі особистих речей, суд доходить висновку, що відповідач внаслідок відсутності понад встановлені строки в даному будинку втратив право користування цією квартирою.

За таких обставин, враховуючи те, що реєстрація ОСОБА_2 створює перешкоди позивачеві у користуванні квартирою, ці перешкоди мають бути усунуті, а тому суд задовольняє вимоги позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, 316, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 263-265, 282-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного облік задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , 1999 року народження, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Після набрання законної сили, судове рішення є підставою зняття особи з реєстрації місця проживання.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 22 лютого 2022 року.

Суддя Косіцина В.В.

22.02.2022