Справа № 604/1257/21
Провадження № 2/604/89/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, від імені та в інтересах яких діє представник - адвокат Кулеба І.І., звернулися до суду з позовною заявою до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиської селищної ради) про визнання за ними права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , зокрема за ОСОБА_1 просять визнати право власності на 1/2 частку зазначеного будинковолодіння ( 1/4 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частку належну йому як члену колгоспного двору), за ОСОБА_2 . ОСОБА_3 - право на власності на 1/4 частки зазначеного майна за кожною, що належать їм як членам колгоспного двору.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності, виданого 30 січня 1992 року на підставі рішення виконкому Хмелиськівської сільської ради народних депутатів №25 від 26 грудня 1991 року, жилий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, який у відповідності до архівної довідки, станом на 1991 рік складався 4 членів сім`ї: голови двору ОСОБА_4 , з яким проживали: дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_5 та син ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який на випадок смерті вчинив заповіт на користь ОСОБА_1 . Дружина померлого від прийняття обов`язкової частки у спадщині відмовилась. Коли ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки даний житловий будинок вважається колгоспним двором, а отже правовстановлюючі документи на належну спадкодавцю частку відсутній. Враховуючи викладене, а також те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права не мають можливості, просять позов задовольнити.

В судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивачів подала заяву, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої просять справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечують.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно довідки, виданої 10 липня 2021 року бюро технічної інвентаризації Підволочиського району житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , загальною площею 150,2 кв.м, житловою площею 97,5 кв.м, належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 січня 1992 року Хмелиськівською сільською радою.

У відповідності до свідоцтва про право особистої власності, виданого 30 січня 1992 року Хмелиськівською сільською радою на підставі рішення виконкому Хмелиськівської Ради народних депутатів № 25 від 26 грудня 1991 року, жилий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є ОСОБА_4 .

З довідки, виданої архівним відділом Тернопільської РДА 03 вересня 2021 року № 553 убачається, що по-документах архівного фонду «Хмелиськівська сільська рада» у погосподарських книгах с. Хмелиська станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_4 , 1945 р.н., голови господарства, разом з яким проживали: ОСОБА_2 , 1952 р.н., ОСОБА_5 , 1975 р.н., ОСОБА_1 , 1981 р.н.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 належало по 1/4 частці житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як членам колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінила прізвище на « ОСОБА_6 » після укладення шлюбу з ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 28 січня 1995 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть виданим Хмелиськівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1.

У відповідності до заповіту, посвідченого 30 липня 2012 року секретарем виконавчого комітету Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, № 79, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,на випадок своєї смерті заповів усе належне йому майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

з письмового роз`яснення приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу № 98/01-16 від 18 жовтня 2021 року убачається, що 11 лютого 2013 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 12/2013. До нотаріальної контори подана заява від ОСОБА_2 про відмову від спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 . Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є син померлого ОСОБА_1 , проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо належної спадкодавцю часки у спадковому майні.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868. Статтею 5 Закону визначено об`єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивачі не можуть оформити належне їм право власності на частки житлового будинку, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,7,9,10,77,79,80,89, 211, 247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 524,525, 527,529,548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса проживання: с. Хмелиська Тернопільської області, ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , до Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області, юридична адреса: смт. Підволочиськ, вул. Шептицького, 4, про визнання права власності,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , зокрема на 1/4 частку зазначеного будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/4 частку належну йому як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , належну їй як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , належну їй як члену колгоспного двору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - підпис

Згідно з оригіналом :

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків