Справа № 282/1466/21
Провадження № 2/282/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Носача В.М.,

при секретарі судового засідання Поварчук Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить зняти арешт зі всього майна, що належить йому, який був накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №310/13 від 28.10.2011, виданої ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому стало відомо, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження за №13140999, тип обтяження: арешт нерухомого майна, на все нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №310/13 від 28.10.2011, виданої ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві.

Також на підставі цієї ж постанови, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження за №13141055, тип обтяження: арешт рухомого майна, на все рухоме майно ОСОБА_1 .

На письмове звернення до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо наявності чи відсутності виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 , йому надано відповідь про те, що, перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження за параметрами пошуку ПІБ встановлено, що станом на 10.06.2021 на виконанні у Відділі не перебувають виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , а ідентифікувати виконавче провадження в рамках якого накладено арешт на майно - на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №310/13 від 28.10.2011 не вбачається за можливим у зв`язку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, встановленого п.2 розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Проте, арешт з майна не знятий і дана обставина позбавляє ОСОБА_1 , як власника майна, розпорядитися своєю власністю.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст.30 ЦПК України встановлено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок площею 0,1201 га. з кадастровим номером :06:000:0121 та площею 3,3959 га. з кадастровим номером :06:000:0076 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Меленецької сільської ради Любарського району.

Також із вищевказаної інформації слідує, що 19.10.2012 реєстратором державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві про відкриття виконавчого провадження №310/13 від 28.10.2011, внесено запис обтяження №13140999, а саме: арешту невизначеного майна, всього нерухомого майна ОСОБА_1 .

З листа в.о. начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 10.06.2021 слідує, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження за параметрами пошуку ПІБ встановлено, що станом на 10.06.2021 на виконанні у Відділі не перебувають виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 », а ідентифікувати виконавче провадження в рамках якого накладено арешт на майно - на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №310/13 від 28.10.2011 не вбачається за можливим у зв`язку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, встановленого п.2 розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час відкрите виконавче провадження відносно ОСОБА_1 відсутнє.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом не встановлено порушень прав третіх осіб, у разі звільнення з-під арешту майна, що належить власнику.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Позивач, як власник майна має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Таким чином заборона на нерухоме майно, порушує право власності позивача.

Виходячи з вище викладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності заборони на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстави, що викликали накладення обтяження на майно усунені, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, шляхом зняття арешту з майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 30, 76 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (місце знаходження: вул. Костянтина Заслонова, 16, м.Київ, 02099, ) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт, накладений на все нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 13140999) та все рухоме майно (реєстраційний номер обтяження 13141055) ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що був накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №310/13 від 28.10.2011, виданої ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.М. Носач