Справа №760/2320/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 лютого 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177, 184-186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» /далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»/ (, адреса: 79018, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна /далі - приватний нотаріус Данич О.Ф./ (адреса: АДРЕСА_2 ), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович /далі - приватний виконавець Шарков О.О./ (адреса: 04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, 4-Б, офіс 2), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

01.02.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 28.01.2022, за підписом позивача, в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21343 від 15.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Данич О.Ф. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 14 259,82 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 02.02.2022.

Щодо можливості прийняття позову до розгляду

Розглянувши матеріали справи суд враховує наступне.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Щодо надання копії оскарженого виконавчого напису

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а відповідно до п. 8 перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем оскаржується виконавчий напис № 21343 від 15.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Данич О.Ф.

Разом з тим, копія оскаржуваного виконавчого напису до позовної заяви не долучена, як і не долучено будь-яких документів, які б свідчили про те, що позивач звертався до приватного нотаріуса Данич О.Ф. (та/або інших осіб) з вимогою про надання йому копії оскарженого виконавчого напису.

Щодо судового збору

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з тим, суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 9901/77/20 (провадження № 11-131заі20) висловлено правову позицію згідно з якою для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» необхідно надати довідку з органу Державної податкової служби України про розмір доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Отже, особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем у порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України судовий збір не сплачено, підстави звільнення позивача від сплати судового збору не зазначено, клопотання в порядку ч. 3 ст. 136 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» не заявлено, будь-яких доказів відсутності можливості сплати судового збору до суду не подано.

Відсутність доказів сплати судового збору підтверджується, зокрема, переліком додатків до позову, в якому відповідний доказ відсутній.

Разом з тим, суд враховує, що у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18 (провадження № 61-4126св19), викладено правову позицію що оскільки між позивачем та банком, було укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит на споживчі потреби і на підставі заяви банку приватний нотаріус на підставі відповідного кредитного договору вчинив оскаржений виконавчий напис, то позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, для встановлення релевантності висновків, викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18 до справи, що є предметом вивчення, необхідно дослідити зміст умов кредитного договору на підставі якого видано оскаржений виконавчий напис, на предмет того, чи є наданий позивачу кредит споживчим, а отже чи є відповідний договір саме договором про надання споживчого кредиту. Лише за таких умов може бути встановлено, що між позивачем та відповідачем, виник спір, який підпадає під регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте до позовної заяви не додано копію кредитного договору, на підставі якого прийнято рішення про видачу оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, що є предметом позову, що позбавляє суд можливості дослідити його умови. При цьому, самим позивачем аналіз умов договору в контексті Закону України «Про захист прав споживачів» також не наведено.

Отже, позивачем не надано доказів (як, власне, і не наведено відповідних обґрунтувань) на підтвердження того, що на спірні правовідносини поширюються норми ЗУ «Про захист прав споживачів».

Таким чином, особі, яка подає позов необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір який складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закон України «Про судовий збір»).

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2 481,00 грн.

З урахуванням зазначеного та положень чинного законодавства, позивач при поданні позову мав сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн (за вимогу немайнового характеру).

Підсумки

Таким чином, позивачу необхідно:

- надати для залучення до матеріалів справи копію оскарженого виконавчого напису;

- сплатити судовий збір в розмірі 992,40 грн на рахунок UA0026010, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, докази чого надати суду;

Також, суд пропонує позивачу надати копію кредитного договору на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому, суд роз`яснює, що під поняттям «усунення недоліку» розуміється подання в суд документу про сплату судового збору, а не сплата у встановлений строк без своєчасного надання суду доказу (документу) про сплату (відповідна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/10366/17).

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху як таку, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених у даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Л. Зуєвич