Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1694/21 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й.
Категорія 84 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2021 року, постановлену під головуванням судді Проценко Л.Й.,

у цивільній справі №293/1694/21 за позовном ОСОБА_1 до Черняхівської селищної ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів-1» про визнання незаконним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з вказаним позовом до відповідача та просила суд першої інстанції визнати незаконним та скасувати рішення дев`ятої сесії VІІІ скликання Черняхівської селищної ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо приватизації земель сільськогосподарського призначення ДП «Україна» на території Черняхівської селищної ради Черняхівського району Житомирської області від 11.06.2021.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Черняхівської селищної ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів-1» про визнання незаконним та скасування рішення залишено без розгляду.

Роз`яснено позивачу, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Висновки суду, на думку апелянта, є помилковими, оскільки ОСОБА_1 отримала ухвалу суду від 11.11.2021 року поштою 19.11.2021, а не 17.11.2021. Тобто, останнім днем усунення нелоліків є 24.11.2021. Крім того, на веб-сайті Укрпошта невірно зазначено дату отримання поштового відправлення №254, а тому направлено адвокатський запит щодо надання інформації про дату отримання поштового відправлення та документ, у якому міститься підпис про отримання поштового відправлення.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом та не подала заяву про продовження процесуального строку, суд, вважає, що позивач втратила право на вчинення процесуальної дії із закінченням строку встановленого судом, тобто 22.11.2021.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо.

Так, відповідно до ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Вимоги щодо належного оформлення позовної заяви встановлені статтями 175, 177 ЦПК України.

Пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріали справи 11.11.2021 суд першої інстанції залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надав позивачу 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.159-161).

Цією ухвалою позивачу роз`яснено, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява залишається без розгляду.

Вказана ухвала направлена позивачу за вихідним номером №293/1694/21/13607/2021, номер поштового відправлення 254 (а.с.164).

Зазначене рекомендоване відправлення вручено особисто ОСОБА_1 19 листопада 2021 року, що підтверджується формою 8 від 17.11.2021 року щодо номеру поштового відправлення 254.

Статтею 123 ЦПК України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частинами п`ятою, шостою ст. 124 ЦПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З урахуванням зазначених положень процесуального закону п`ятиденний строк для усунення недоліків позову, визначений судом першої інстанції ухвалою від 11 листопада 2021 року, для позивача ОСОБА_1 розпочався 20 листопада 2021 року та закінчився 24 листопада 2021 року.

Заяву про усунення недоліків позовної заяви позивач подала до суду першої інстанції поштою 24 листопада 2021 року, в якій підтвердила, що позовна заява підписана нею особисто (а.с.166), тобто в межах встановленого судом першої інстанції строку для усунення недоліків позову.

Разом з тим, судом ухвалою від 24.11.21 року, - до спливу зазначеного строку, було вирішено залишити без розгляду позовну заяву.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду позовної заяви на підставі ч. 13 ст. 187 ЦПК України, оскільки позивач не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом та не подала заяву про продовження процесуального строку, а тому позивач втратила право на вчинення процесуальної дії із закінченням строку встановленого судом, тобто 22.11.2021.

Крім того, за умови визнання позивачем свого підпису на позовній заяві, суд не вправі ставити під сумнів цю обставину.

У свою чергу, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як зазначено в рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,368,376,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2021 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Черняхівської селищної ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів-1» про визнання незаконним та скасування рішення направити до Черняхівського районного суду Житомирської області для продовження її розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бутиоскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий: Судді: