Справа № 161/8298/21 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-ц/802/237/22 Категорія: 37 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Вакіної Д.О.,

представника позивача Матвіюк Н.Р.,

представника відповідача Мамедової І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" про захист прав споживачів, стягнення суми страхового відшкодування, за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" про захист прав споживачів, стягнення суми страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який 08 травня 2020 року потрапив у ДТП. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди належному ОСОБА_1 транспортному засобу було завдано механічних ушкоджень, усунення яких потребувало значних матеріальних затрат. За наслідками повідомлення ОСОБА_1 про настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.05.2020 року (на виконання умов Договору від 21.01.2020 року за №24/20-Т/Вл, який укладено між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» та ОСОБА_1 про добровільне страхування наземного транспорту), представником Страховика, було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , заявлений випадок було кваліфіковано Страховиком, як повна загибель застрахованого ТЗ. Разом з тим, із відповіді ПАТ Страхова компанія Арсенал страхування №3/к/у на заяву про виплату страхового відшкодування слідує, що при кваліфікації зазначеного страхового випадку та визначенні розміру страхового відшкодування відповідачем було взято за основу вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу, зазначену у виданому ФОП ОСОБА_2 рахунку-фактурі №197 від 14.05.2020 року. Згідно вказаного рахункуфактури вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 140 487, 05 грн. Вартість залишків транспортного засобу була визначена ПАТ Страхова компанія Арсенал страхування шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ Аудатекс Україна та становить 131890 грн. ПАТ Страхова компанія Арсенал страхування було кваліфіковано заявлений випадок, як повна загибель транспортного засобу на підставі жодним чином не підтверджених даних, без проведення експертизи щодо визначення вартості завданих збитків. За розрахунками ПАТ Страхова компанія Арсенал страхування, розмір страхового відшкодування становить 37678 грн. У зв`язку із непогодженням суми страхового відшкодування між позивачем та відповідачем, останнім було замовлено проведення незалежної оцінки. Із відповіді відповідача на адвокатський запит №4/к від 16.02.2021 року зазначено, що представником страховика було проведено огляду пошкодженого транспортного засобу та визначено вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ за наслідками заявленої події. Також ПАТ Страхова компанія Арсенал Страхування було замовлено проведення незалежної оцінки, за результатами якої суб`єктом оціночної діяльності було складено Звіт №20/4072 від 3 14.07.2020 року, однак при цьому копії звіту відповідачем не надано. Позивач із визначеним, але фактично не виплаченим, відповідачем розміром страхового відшкодування, не погоджується, оскільки реальна вартість завданих збитків становить 85235 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 100 від 28 листопада 2020 року, складеним між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 85235 грн. та судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2021 року позов в даній справі задоволено. Ухвалено стягнути з ПрАТ Страхова компанія Арсенал страхування на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 85235 грн. Стягнуто з ПрАТ Страхова компанія Арсенал страхування на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ « СК « Арсенал страхування», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

21.01.2020 року між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №24/20-Т/Вл, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .

08.05.2020 року о 14 год. 50 хв. в м. Луцьк по вул. Глушець за участю належного ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу сталася дорожньо-транспортного пригода. Дана обставина підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/7667/20 від 07 серпня 2020 року.

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди належному ОСОБА_1 на праві власності транспортному засобу було завдано механічних ушкоджень.

Представником страховика, ПрАТ Страхова компанія Арсенал страхування, було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 . Заявлений випадок було кваліфіковано ПрАТ Страхова компанія Арсенал страхування, як повна загибель застрахованого ТЗ.

При кваліфікації зазначеного страхового випадку та визначенні розміру страхового відшкодування відповідачем було взято за основу вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу, зазначену у виданому ФОП ОСОБА_2 рахунку-фактурі №197 від 14.05.2020 року. Згідно вказаного рахунку-фактури вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 140487,05 грн.. Вартість залишків транспортного засобу була визначена ПАТ Страхова компанія Арсенал страхування шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ Аудатекс Україна та становить 131890 грн.

Відповідач 13 серпня 2020 року повідомив позивача про те, що страховик на виконання умов Договору страхування готовий виплатити 37678 грн страхового відшкодування, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладання договору страхування.

У зв`язку із непогодженням суми страхового відшкодування між позивачем та відповідачем, останнім було замовлено проведення незалежної оцінки.

Згідно зі звіту №20/4072-а від 14.07.2020 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в 4 результаті ДТП станом на 08.05.2020 pоку складає 154 205, 31 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП станом на 08.05.2020 p. складає 63 185, грн.

Позивач із визначеним відповідачем розміром страхового відшкодування, не погодився.

На час розгляду справи судом відповідачем не проведено позивачу жодного страхового відшкодування. Позивач провів відновлювальний ремонт автомобіль Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 . Вартість відновлювального ремонту становила 85235 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №100 від 28 листопада 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Кошти витрачені на відновлювальний ремонт позивач просив стягнути з відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.

На думку колегія суддів при вирішенні спірних правовідносин суд неправильно застосував норми матеріального права, неповно встановив обставини, які мають значення для справи та прийшов до передчасного висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно застосував положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на договорі добровільного страхування власного транспортного засобу, який був укладений між ним та відповідачем.

Загальні засади цивільного законодавства встановлено статтею 3 ЦК України. До цього переліку, зокрема, належить свобода договору.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За положень ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Відмова у виплаті страхового відшкодування, може мати місце лише у випадках, передбачених ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування» або безпосередньо в договорі страхування.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не подавалась заява на виплату страхового відшкодування, відповідно з врахуванням наведених положень закону та умов укладеного між сторонами договору Страховиком не приймалось рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування.

Як встановлено судом, відповідачем не заперечувався факт своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку, а тому відсутні будь які підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

При визначенні розміру відшкодування суд першої інстанції залишив поза увагою умови укладеного сторонами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № №24/20-Т/Вл від 21 січня 2020 року та не вирішив питання чи підпадає застрахований ТЗ під поняття конструктивно загиблого в розумінні погоджених сторонами умов страхування.

Стягуючи з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 85235 грн., суд виходив з акту виконаних робіт №100 від 28 листопада 2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_3 та позивачем.

Суд першої інстанції посилався на ту обставину, що відповідачем експертиза щодо визначення вартості завданих збитків не проводилась.

Керуючись п. 27.10, 27.12 Договору страхування, страховиком було замовлено проведення автотоварознавчої експертизи щодо встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодження транспортного засобу та дійсної вартості ТЗ станом на дату настання події , що підтверджується звітом № 20/4072, що складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , який міститься в матеріалах справи.

Згідно вказаного звіту Страховиком було визначено вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ 154205, 31 грн, вартість застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку 179973 грн.

Вказаний звіт належними та допустимими доказами позивачем спростований не був, ні в суді першої ні апеляційної інстанції ОСОБА_1 клопотання про призначення судової експертизи не заявлялось з метою спростування висновку про вартість матеріального збитку від 14.07.2020 року.

Відповідно до п. 17.1, 27.10, 27.11 Договору страхування, у випадку пошкодження застрахованого ТЗ, розмір збитків визначається на підставі рахунків з СТО. У даному випадку, як було погоджено сторонами це СТО на вибір страховика.

Згідно з п. 24.3.9 Договору страхування, страховик має право рекомендувати страхувальнику станцію технічного обслуговування ( СТО) для усунення пошкоджень, завданих ТЗ та складати кошторис збитків на підставі даних цієї СТО ( за умови виплати страхового відшкодування (на базі СТО на вибір Страховика згідно розділу 17 Договору).

На виконання умов договору страхування, страховиком було здійснено огляд застрахованого ТЗ з урахуванням п. 17.1 Договору страхування, направлено позивача на відповідне СТО ПП ОСОБА_2 , з метою визначення розміру збитків ( складання кошторису збитків) вартості відновлювального ремонту.

У рахунку-фактурі № 197 від 14.05.2020 року ПП ОСОБА_2 визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 140487 грн ( а.с. 46).

Сторони погодили, що згідно з п. 3.15 Договору страхування, повна загибель ТЗ ( знищення ТЗ) це випадок коли вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладання договору, або перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків ТЗ. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема онлайн аукціону з продажу автомобілів ( ТОВ Українсько-Польське підприємство Автоонлайн - Україна) або шляхом 6 експертної оцінки ( у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку). Порядок визначення вартості залишків ТЗ визначається страховиком. Сторони договору погодили, що при наявності однієї або обох із умов, визначених п. 31.5 Договору, транспортний засіб вважається таким, що зазнав «Повної загибелі».

Зважаючи на визначену страховиком відповідно до умов Договору страхування вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ, з метою з`ясування, чи зазнав застрахований ТЗ «Повної загибелі , що в подальшому має вплив на порядок визначення розміру страхового відшкодування обов`язковою умовою є встановлення вартості залишків ТЗ.

Порядок встановлення вартості залишків ТЗ погоджений сторонами Договору страхування (п.п. 27.8, 31.5) та визначається ними без будь-яких заперечень.

Відповідно до результатів вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо залишків застрахованого автомобіля, що оформлено зобов`язуючою пропозицією онлайн-аукціону з продажу автомобілів, була визначена вартість залишків пошкодженого ТЗ, а саме 131890 грн (а.с 100).

Дані докази відповідають вимогам умов договору п. 31.5 Договору страхування, що погоджені сторонами та є єдиним передбаченим Договором страхування способом визначення вартості залишків транспортного засобу.

Помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що Страховик визначив розмір страхового відшкодування на підставі жодним чином не підтверджених даних.

Вартість відновлювального ремонту (140487, 05 грн згідно рахунку ПП ОСОБА_2 та 154205, 31 згідно Звіту № 20/4072) перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладання Договору (200000 грн).

Вартість відновлювального ремонту (140487,05 грн згідно рахунку ПП ОСОБА_2 та 154205, 31 згідно Звіту № 20/4072) перевищує різницю між страховою сумою (200000 грн) та вартість залишків транспортного засобу ( 131890 грн) становить 68110, 00 грн.

Застрахований ТЗ є таким, що зазнав повної загибелі відповідно до умов Договору страхування. Про факт визнання застрахованого ТЗ таким, що зазнав повної загибелі було повідомлено позивача.

Крім того визнання застрахованого ТЗ таким, що зазнав повної загибелі відповідно до умов Договору страхування, жодним чином не залежить від того, чи фактично відремонтований цей ТЗ позивача чи продовжує ним користуватись.

Позивачем жодним належним доказом не спростована ні вартість відновлювального ремонту, визначена Страховиком та оцінювачем ОСОБА_4 , ні вартість та обсяг ремонтних робіт, які необхідні для відновлення застрахованого ТЗ.

В суді апеляційної інстанції представник позивача не зміг назвати жодних доказів, які б спростували обґрунтування відповідача щодо обставин повної загибелі транспортного засобу.

Помилковими є посилання суду першої інстанції, як на підставу задоволення позову, на постанову Верховного суду від 19.09.2018 року у справі № 753/21177/16-ц за змістом якої у разі вирішення питання про відшкодування реальних збитків, належними доказами можуть бути платіжні документи та інші документи, які підтверджують понесення таких витрат і пов`язаність таких витрат з усуненням заподіяної шкоди. Висновки Верховного Суду, які наведені у згаданій постанові стосуються деліктних правовідносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Натомість відносини, які виникли між позивачем та відповідачем є договірними та регулюються в першу чергу Договором страхування.

Дії страхувальника у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування також чітко передбачені Договором страхування, а саме п.24.4.4, а тому посилання суду на акт виконаних робіт, як єдиний належний доказ вартості відновлювального ремонту застрахованого ТЗ є безпідставними та такими, що суперечать умовам Договору страхування.

Відповідно до п. 27.8. Договору страхування, за наявності підстав для виплати, при повній загибелі ТЗ ( п. 31.5 Договору) , страхове відшкодування сплачується в розмірі дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми 7 вказаної в розділі 10 цього Договору ( з урахуванням умов п.27.22 Договору) за вирахуванням вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи.

Згідно з Звітом № 20/4072, що складений ОСОБА_4 дійсна ринкова вартість застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку (08.05.2020 року) становить 179973, 00 грн.

Відтак сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір страхування згідно умов Договору страхування становить 38083, 00 грн = 179973 грн ( дійсна вартість ТЗ на момент настання страхового випадку) 131890, 00 грн ( вартість залишків) 10000 (франшиза згідно з п. 12.2 Договору страхування).

Твердження апеляційної скарги про необхідність відмови у задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з неподанням заяви ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування є безпідставними.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Позивач, не погоджуючись з розміром відшкодування, який визначений ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування", звернувся з вказаною вимогою безпосередньо до суду в межах строків визначених законом та договором.

Відтак право позивача на відшкодування шкоди підлягає судовому захисту. При частковому задоволені позову права та інтереси страховика не будуть порушені, оскільки розмір страхового відшкодування визначений судом з врахуванням умов договору, який укладений між сторонами та положень закону, які регулюють спірні правовідносини.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" () в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 38083 (тридцять вісім тисяч вісімдесят три) грн страхового відшкодування.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді