Справа № 627/85/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л. В.

з участю секретаря - Ніколайчик А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

У лютому 2022 року позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві позивач вказав, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 10.05.2013 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн.. Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 отримала кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 26500,00 грн.. Таким чином між сторонами виникли договірні зобов`язання. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами у межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та станом на 26.01.2022 року має заборгованість перед банком у розмірі 14118 грн 70 коп. Прохав стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено , що відповідач ОСОБА_1 10.05.2013 року з метою отримання кредитної картки заповнила та підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг» , « Тарифами » складає між нею та банком договір про надання банківських послуг , що підтверджується підписом у заяві . Заявою відповідача підтверджується той факт , що вона був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ « ПриватБанк» , які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Згідно договору № б/н від 10.05.2013 року, ОСОБА_1 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн . У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 26500,00 грн.

Також, в матеріалах справи міститься довідка про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 10.05.2013 року . В даній довідці містяться відомості щодо базової процентної ставки за місяць - 2,5%.

З виписки з особового рахунку відповідача, вбачається рух коштів за виданими кредитними картками за період з 10.05.2013 року по 27.01.2022 року .

Згідно довідки Банку, відповідач отримував кредитні картки згідно підписаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг зі строком дії останньої перевипущеної картки до жовтня 2021 року включно та встановленим кредитним лімітом.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.05.2013 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , заборгованість по кредитному договору станом на 26.01.2022 року складає 14 118,70 грн .

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань за вказаним договором, внаслідок чого в неї перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, а тому позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням.

Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, у відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, а решта 50 відсотків суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме 1240,50 грн, а решта 50 відсотків сплаченого судового збору у сумі 1240,50 грн - поверненню з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 610, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14118 (чотирнадцять тисяч сто вісімнадцять) грн. 70 коп., станом на 26.01.2022 року, яку зарахувати на рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299, .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 50 відсотків суми сплаченого судового зборуу розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп., який зарахувати на рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299, .

Повернути акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору, згідно платіжного доручення № PROM8BUQ0E від 28.01.2022 року, у розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп., який зарахувати на рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасника справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи :

Позивач : Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»: юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001;

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л. В. Вовк