Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення,-

Встановив:

В лютому 2021 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2016 р.з відповідача на користь позивачки на утримання дитини сторін стягнуто аліменти у розмірі 1000 гр.щомісячно.

Посилаючись на те,що зазначених коштів на теперішній час не достатньо для забезпечення дитині належного та необхідного утримання,її потреби з віком зростають,відповідач має матеріальну можливість приймати участь в утриманні доньки в більшому розмірі,однак добровільно цього не робить,позивач просить суд змінити розмір аліментів,які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини з твердої грошової суми 1000 гр.щомісячно до розміру 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу)відповідача,щомісячно,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до її повноліття.

Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як встановлено з матеріалів справи,позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

На утримання доньки відповідач за рішенням суду з 11.04.2016 р.сплачує аліменти у розмірі 1000 гр.щомісячно,до її повноліття.

Конституцією України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей.

Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Висновки суду повністю узгоджуються з роз`ясненнями Верховного Суду України про порядок застосування зазначених норми матеріального права у постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-1143цс13,правовий висновок якого в силу ст. 263 ч.4 ЦПК України є обов`язковим для застосування у подібних правовідносинах.

При визначені розміру аліментів,які підлягають зміні,суд враховує наявність для цього об`єктивних підстав,таких як негативні явища у економіці,що мають наслідком зубожіння населення та знецінення доходів,в тому числі зменшення купівельної спроможності позивачки на суму 1000 р.придбати для дитини необхідне,відсутність з боку відповідача участі в матеріальному забезпеченні спільної з позивачкою дитини не тільки шляхом сплати аліментів,а в інший спосіб.

Суми 1000 гр.щомісячно,яка сплачується відповідачем як аліменти на дитину,очевидно замало для задоволення її щоденних найнеобхідніших потреб,при тому що із збільшенням віку дитини виникають нові потреби у навчанні,розвитку здібностей,соціальних навиків тощо.

За таких обставин,доцільним в інтересах дитини для забезпечення їй матеріальної підтримки від батька є визначення аліментів у частці від доходу відповідача,який є працездатним за віком,не обмежений у можливості працевлаштування,що з урахуванням коштів від матері дасть можливість утримувати дитину на належному гідному рівні.

Доказів про наявність у відповідача інших утриманців,стягнень по виконавчим листам,обмеженість у можливості отримувати доходи за станом здоров`я,суду не надано.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про задоволення позову як ґрунтованого на законі та доведеного доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги.Розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказі,які подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачка при зверненні до суду від попередньої сплати судового збору звільнена,при задоволенні позову у повному обсязі суд стягує судовий збір у розмірі 908 гривень з відповідача на користь держави.

На підставі ст.180,182,192 Сімейного Кодексу України,ст.ст.12,13,76,81,141,258,259,263,265,279,353,355 ЦПК України,суд-

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів,які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,громадянина України,РНОКПП НОМЕР_1 ,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,громадянки України,РНОКПП НОМЕР_2 ,зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ,на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу),але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення дитиною повноліття,з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,громадянина України,РНОКПП НОМЕР_1 ,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,у дохід держави судовий збір у розмірі 908(дев`ятсот вісім)гривень.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Ю.А.Галущенко