Справа № 296/1466/15-ц Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 24 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

29 березня 2022 р. м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Шевчук А.М., вирішуючи питання про відкриття провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через ОСОБА_2 ,

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 14 вересня 2021 року

у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» за участю заінтересованої особи старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби в м.Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Волинця Богдана Олеговича, боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 14 вересня 2021 року скаргу ТзОВ «АВТО ПРОСТО» задоволено.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду не проголошувалася у судовому засіданні, а тому наявні підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2 ст.354 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2021 року Корольовським районним судом м.Житомира постановлено ухвалу про задоволення скарги ТОВ «АВТО ПРОСТО» (а.с.89-90). Отже останній день на подання апеляційної скарги - 29 вересня 2021 року. Апеляційна скарга подана до суду 10 лютого 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Підставою для поновлення строку скаржник зазначає, що ухвала не проголошувалася в судовому засіданні, а тому наявні підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги. До апеляційної скарги долучає заяву про вручення копії ухвали. Однак матеріали справи не містять вказаної заяви, що не може свідчити про отримання копії судового рішення скаржником, а тому відсутні підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки.

Представник відповідача ОСОБА_2 був обізнаний про розгляд справи 14 вересня 2021 року, так як 14 вересня 2021 року спрямував до суду першої інстанції заяву про розгляд справи без його присутності (а.с.83), однак протягом значного часу не цікавився результатами розгляду.

Відповідно до вимог ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X). Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (рішення у справі «Делкурт проти Бельгії», від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі «Пелевін проти України», no. 24402/02, від 20 травня 2010 року).

Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, пункти 37-38 рішення у справі «Мушта проти України» від 18 листопада 2010 року).

У справі «Устименко проти України» Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить ухвалювати рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Більше того, у рішенні ЄСПЛ від 19 лютого 2009 «Христов проти України», заява №24465/04, Європейський суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Крім того, вирішуючи питання щодо поважності пропуску строку на оскарження, апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного суду України викладений в ухвалі по справі №5-45кз17 від 24 лютого 2017 року, відповідно до якого несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд визнає неповажними та не підтвердженими належними доказами викладенні ОСОБА_1 , причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 14 вересня 2021 року

Тому скаржнику необхідно звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 14 вересня 2021 року, із зазначенням інших причин пропуску вказаного строку.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга залишається без руху, а скаржнику надається строк - десять днів з дня вручення копії даної ухвали, для виправлення недоліків.

у х в а л и л а:

Визнати неповажними підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 14 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 14 вересня 2021 року залишити без руху, надати строк - десять днів з дня вручення копії ухвали для подання до Житомирського апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав його пропуску.

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження необхідно подати або надіслати на адресу Житомирського апеляційного суду до вищевказаної дати.

Роз`яснити, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд буде вимушений відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Суддя