Номер провадження: 22-ц/813/4582/22
Номер справи місцевого суду: 502/1261/17
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №502/1261/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року у складі судді Масленикова О.А., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30 листопада 2017 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року, повторно ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 20 липня 2017 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною, потому, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахування тієї рівної частини, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 8 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Стягнувши аліменти з відповідача на користь позивача суд першої інстанції не врахував, що на момент прийняття оскаржуваного рішення було відсутнє рішення щодо визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з кимось з батьків. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у шлюбі. Позивач при зверненні до суду не надав жодного документу, який підтверджує те, що він є батьком малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , тому суд помилково визнав факт батьківства позивача доведеним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що проживав з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, у 2016 році припинили проживати сім`єю, з 2017 року діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, за домовленістю з ОСОБА_2 проживають з ним в с. Мирне, знаходяться на його утриманні, ходять до школи. З позовом про стягнення аліментів звернувся до суду як батько, з яким проживають діти. Судове рішення було ухвалено судом 30 листопада 2017 року, рішення відповідач частково виконувала, а потому у 2021 році звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення про стягнення аліментів та подала до суду позов про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Для стягнення аліментів на утримання дітей не вимагається подання до суду рішення про визначення місця проживання дітей, суд має лише переконатися в тому, що діти проживають саме з позивачем. Докази проживання дітей з батьком було надано позивачем до суду, ця обставина відповідачем не заперечується. До того, як відповідач оскаржила рішення про стягнення аліментів, діти з батьком проживали чотири роки.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебували, проживали сім`єю без реєстрації шлюбу до 2016 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 2017 року проживають з батьком в с. Мирне, мати проживає окремо від дітей.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з яким проживає дитина (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Про стягнення аліментів на утримання дітей заявлено 20 липня 2017 року батьком ОСОБА_1 , з яким проживали діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вимоги заявлено у частці від заробітку (доходу) матері ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про стягнення на утримання дітей аліментів на кожну дитину у розмірі ј частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до повноліття кожного з дітей.

Апеляційна скарга доводів щодо розміру аліментів не містить.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що рішення про стягнення аліментів прийнято за відсутності судового рішення про визначення місця проживання дітей, не приймаються, оскільки дана обставина не є визначальною при вирішенні між батьками спору про утримання дітей.

З позовом про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_1 звернувся до суду 20 липня 2017 року, оскільки на той час діти проживали з ним, то він, з огляду на відсутність домовленості між батьками щодо способу виконання обов`язку утримувати дітей, безспірно мав право звернутися до суду з таким позовом.

В справі наявні належні та допустимі докази того, що діти проживали з батьком.

Судовий спір щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю ОСОБА_2 порушила в суді лише у 2021 року, тобто через чотири роки після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення з неї аліментів на утримання дітей.

Можлива зміна місця проживання дітей матиме значення для подальшого стягнення аліментів, проте не є підставою для скасування рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, починаючи з 20 липня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей не підтвердив своє батьківство, не заслуговують на увагу.

Правові підстави для ухвалення нового рішення про відмову в позові відсутні.

Розподіл судових витрат (судового збору) в справі проведено у відповідності до положень статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова