Провадження № 2/686/164/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 квітня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гузовій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою посилаючись на те, що 31.07.2020 року відповідач позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 2 300,00 доларів США, про що написав розписку. Відповідно до змісту даної розписки позичальник зобов`язувався повернути позикодавцю отримані у борг кошти до 09.08.2020 року. Станом на 12.11.2021 року офіційний курс гривні щодо долару США становить 26,10 за 1 долар США, тому еквівалентно сума боргу становить 60 030,00 гривень. Однак, відповідач порушив взятий на себе обов`язок щодо повернення грошових коштів, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про повернення боргу.

Оскільки, розпискою від 31.07.2020 року не встановлено, що користування позикою є безпроцентною, і у ньому не встановлений розмір і порядок одержання процентів, то відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позивач має право на їх нарахування на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, розмір процентів на рівні облікової ставки Національного банку України від суми позики за період з 10.08.2020 року по 15.11.2021 року складає 5 277,93 грн.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача розмір 3% річних від простроченої суми за період з 10.08.2020 по 15.11.2021 року, що складає 2 282,49 грн. а також розмір інфляційних нарахувань від суми позики за період з 10.08.2020 по 15.11.2021 року у сумі 7 143,57 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач станом на 15.11.2021 року своїх зобов`язань за договором позики не виконав, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 74 733,99 грн., з яких: 60 030,00 грн. - сума боргу; 5 277,93 грн. - проценти за користування грошовими коштами, обраховані за обліковою ставкою НБУ; 2 282,49 грн. три проценти річних від простроченої суми; 7 143,57 грн. інфляційні втрати, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку та повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 31.07.2020 року ОСОБА_1 було надано в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2300 доларів США, які він зобов`язувався повернути позикодавцю до 09.08.2020 року. Зобов`язання за вказаною розпискою відповідач до даного часу не виконав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною ним розпискою від 31.07.2020 року, якою відповідач засвідчив отримання від позивача вказаної суми.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, станом на 15.11.2021 року відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення позичених у позивача коштів, то відповідно в останнього виник борг в розмірі 2300 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на день розрахунку складає 60 030,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, розмір процентів на рівні облікової ставки Національного банку України від суми позики за період з 10.08.2020 по 15.11.2021 року складає 5 277,93 грн.

Вимогами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, а саме сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд вважає, що у позивача правомірно виникло право вимагати з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, згідно ст. 625 ЦК України, а тому з відповідача на користь позивача за період з 10.08.2020 по 15.11.2021 підлягає стягненню також 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2 282,49 грн. та інфляційні втрати у сумі 7 143,57 грн.

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути: борг у розмірі 2300 доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку становить 60 030,00 грн.; 5 277,93 грн. проценти за користування грошовими коштами, обраховані за обліковою ставкою НБУ; 2 282,49 грн. - три проценти річних від простроченої суми; 7 143,57 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 625, 626, 1046-1050 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за розпискою від 31.07.2020 року у розмірі 2300 доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку становить 60 030,00 грн.; проценти за користування грошовими коштами, обраховані за обліковою ставкою НБУ 5 277,93 грн.; три проценти річних від простроченої суми 2 282,49 грн.; інфляційні втрати 7 143,57 грн., а також судовий збір у розмірі 908 грн., всього стягнути 75 641,99 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Л. Стефанишин