Справа № 607/528/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі судді Снігурського В. В.,

при секретарі Куриляк О.Г.,

розглянувши в м. Зборові справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, зацікавлена особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

представник заявника ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, згідно якої просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 у наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , та місця праці постраждалої ОСОБА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 систематично вчиняє психологічне насильство над своєю дружиною ОСОБА_1 , що виражається у словесних образах, погрозах фізичною розправою, внаслідок то такі дії кривдника, призвели до емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, завдають шкоди психічному здоров`ю, психологічних страждань та погіршення якості життя заявника. ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо заявниці, однак продовжує умисні, протиправні дії щодо заявниці, внаслідок чого вона постійно напружена, схвильована, перебуває у стресовому стані, їй страшно перебувати вдома і вона переживає за своє життя та здоров`я.

Заявниця вказала, що її чоловік зловживає алкогольними напоями, продовжує протиправну поведінку, внаслідок чого що вона позбавлена можливості проживати у своєму житлі.

Представник заявниці заяву підтримує, просить розглянути справу без її участі.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будь яких заяв, клопотань чи заперечень від нього не надходило, що не перешкоджає розгляду справи в силу ч.1 ст.350 5 ЦПК України.

Суд дослідив та оцінив надані докази і встановив, що заявниця ОСОБА_1 та зацікавлена особа ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 проживає за вказаною адресою без реєстрації, що засвідчує довідка за місцем проживання.

ОСОБА_2 неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_1 , що засвідчують постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2020 року, 18 грудня 2020 р. за ст.173-2 КУпАП.

Вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року у кримінальній справі № 599/2728/19 ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України - домашнє насильство щодо дружини ОСОБА_1 та ч.2 ст.125 КК України, тобто заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

Вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року у кримінальній справі № 599/152/21 ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України та встановлено, що він вчиняв домашнє насильство, тобто умисне системне вчиненняпсихологічного насильства щодо дружини ОСОБА_1

ОСОБА_2 продовжує протиправну поведінку стосовно дружини ОСОБА_1 про що свідчать постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2021 року, 27 жовтня 2021 року, 05 січня 2022 року.

Таким чином заявниця ОСОБА_1 є особою, яка систематично зазнає домашнього насильства.

Згідно з статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року у справі N 754/6995/19 зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Як наголошує ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішеннях ЄСПЛ "A.V. v. Ukraine", n. 68177, "Enea v. Italy" [GC], n. 55182.

ОСОБА_1 неодноразово, з 2014 року, зверталася до правоохоронних органів з приводу вчинення ОСОБА_2 щодо неї домашнього насильства і досліджені докази підтверджують факт застосування психологічного та фізичного насильства щодо нею її чоловіком, що свідчать про існування високого рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_2 , який продовжує протиправну поведінку.

Тому суд, у відповідності до ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу обов`язків:

заборонити ОСОБА_2 : перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою, наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи та місця праці постраждалої ОСОБА_1 ; заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Суд вважає, що обмежувальний припис достатнього винести строком на три місяці.

Керуючись ст.ст. 81,89, 262-265, ст.ст.315 319 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

заяву задовольнити частково. Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким на строк 3 (три) місяці, заборонити йому:

перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 аближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 та місця праці постраждалої ОСОБА_1 ,

заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання, згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України.

Копію рішення направити до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській обл. для взяття ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на профілактичний облік та до виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В.В. Снігурський