Справа № 159/222/22
Провадження № 2/159/500/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді :

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в загальному розмірі 5000 грн щомісячно на трьох дітей, починаючи з дня подання позовної заяви до суду

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що сторони проживають окремо, троє неповнолітніх дітей проживають разом із позивачем. Домовленості з відповідачем про утримання дітей не досягнуто, матеріальної допомоги останній не надає, зловживає алкоголем, ніде не працює. Самостійно забезпечити належний рівень життя та розвитку дітей позивач не спроможна, тому просить вирішити в судовому порядку питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в загальному розмірі 5000 гривень на трьох дітей щомісячно.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на позов; позовну заяву з додатками копію ухвали суду, повістку про виклик до суду у цивільній справі постановлено направити відповідачу. Розгляд справи по суті призначено на 16.02.2022.

Судове засідання 16.02.2022 було відкладене у зв`язку із першою неявкою відповідача, судове засідання 14.03.2022 було відкладено у зв`язку із відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

В судове засідання 11.04.2022 учасники розгляду справи не прибули.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання 11.04.2022 не з`явився, причини неявки не повідомив.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини справи.

Сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серії НОМЕР_1 від 11.01.2017, серії НОМЕР_2 від 16.11.2018 та серії НОМЕР_3 від 16.11.2018, виданими виконавчим комітетом Доротищенської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2021 шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 23.12.2021.

Сторони проживають окремо, що підтверджено даними про місце їх реєстрації.

Неповнолітні діти проживають разом із позивачем, що не заперечується відповідачем та встановлено рішенням суду від 22.11.2021.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Визначаючи суму, належну до виплати, суд керується таким.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Разом з тим, встановлюючи мінімальний розмір аліментів держава визначає лише орієнтир щодо гарантованих мінімальних меж, з огляду на вік відповідача, відсутності обмежень за станом здоров`я для працевлаштування, неприпустимим є перекладання обов`язку утримувати дітей на позивача.

Керуючись наведеним, враховуючи обставини справи, вік дітей, матеріальний стан сторін, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України, суд шляхом поділу заявленої твердої суми аліментів 5000 гривень на трьох дітей, дійшов висновку про задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у сумі по 1665 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 13 січня 2022 року.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 7,18, 181,182,184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 12-13, 81, 84, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 280-289, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1665 (одна тисяча шістсот шістдесят п`ять) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13 січня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 14.07.2005 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 11.04.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА