РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 рокусмт ПетровеСправа № 941/95/22
Провадження № 2/941/183/22

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Молдавській А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до Петрівської селищної ради Кіровоградської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 30.07.2013 року позивачка ОСОБА_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 уклала у простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу гаража (надалі Договір), який розташований по АДРЕСА_1 . Пунктом 1 вищевказаного Договору було передбачено, що ОСОБА_3 зобов`язувалась виготовити кадастровий номер, крім цього сторони обумовили, що в строк до 31.12.2013 року мали укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу гаража. Відповідно до п. 10 Договору на підтвердження зобов`язання щодо укладання договору купівлі-продажу, позивачкою при підписанні попереднього договору, було сплачено 5 000 (п`ять) тисяч гривень, що підтверджується розпискою від 30.07.2013 року, крім цього, позивачкою до укладання основного договору купівлі-продажу, було в повному обсязі сплачено кошти за гараж в розмірі визначеному пунктом 5 Договору, що підтверджується розпискою від 25.09.2013 року. ОСОБА_3 , під час отримання залишку коштів передала позивачці документи на гараж, запевнивши, що документи щодо кадастрового номера готуються, однак до цього часу своє зобов`язання не виконала, крім цього взагалі виїхала за межі Петрівського району, що підтверджується відповіддю на запит № 01-21/4148/2 від 16.12.2021 року та довідкою № 4684 від 17.12.2021 року, видані Петрівською селищною радою Кіровоградської області, з яких вбачається, що ОСОБА_3 знята з реєстрації 08.10.2013 року за адресою АДРЕСА_2 , крім цього зареєстрованою на території Петрівської селищної ради не значиться. На підставі викладеного та враховуючи те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання попереднього договору, а також те, що невідоме місце перебування власника гаража - ОСОБА_3 , представник позивача вимушений звернутись до суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно до Петрівської селищної ради, як органу, що може визнавати за собою право власності на безхазяйне майно, в якого відсутній власник.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте письмовими заявами прохали суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача в судове засідання теж не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив.

Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 30.07.2013 року позивачка ОСОБА_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 уклала у простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу гаража (надалі Договір), який розташований по АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Відповідно до ч.6 ст.120 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладання попереднього договору) істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти.

Пунктом 1 вищевказаного Договору було передбачено, що ОСОБА_3 зобов`язувалась виготовити кадастровий номер, крім цього сторони обумовили, що в строк до 31.12.2013 року, мали укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу гаража.

Відповідно до п.10 Договору на підтвердження зобов`язання щодо укладання договору купівлі-продажу, позивачкою при підписанні попереднього договору, було сплачено 5 000 (п`ять) тисяч гривень, що підтверджується розпискою від 30.07.2013 року з якої вбачається, що, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 , кошти в сумі 5000 (п`ять) тисяч гривень в рахунок часткової оплати за придбаний гараж по АДРЕСА_1 , при цьому продавець зобов`язувався оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу після підготовки кадастрового номера (а.с.10).

Крім цього, позивачкою до укладання основного договору купівлі-продажу, було в повному обсязі сплачено кошти за гараж в розмірі визначеному пунктом 5 Договору, що підтверджується розпискою від 25.09.2013 року з якої вбачається, що, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 , кошти в сумі 5000 (п`ять) тисяч гривень в рахунок повної оплати за придбаний нею гараж по АДРЕСА_1 , при цьому продавець підтвердила, що зобов`язується оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу після підготовки кадастрового номера, крім цього жодних претензій щодо оплати за гараж немає (а.с.11).

ОСОБА_3 , під час отримання залишку коштів передала позивачці документи на гараж, запевнивши, що документи щодо кадастрового номера готуються, однак до цього часу своє зобов`язання не виконала, крім цього взагалі виїхала за межі Петрівського району, що підтверджується відповіддю на запит № 01-21/4148/2 від 16.12.2021 року та довідкою № 4684 від 17.12.2021 року, видані Петрівською селищною радою Кіровоградської області, з яких вбачається, що ОСОБА_3 знята з реєстрації 08.10.2013 року за адресою АДРЕСА_2 , крім цього зареєстрованою на території Петрівської селищної ради не значиться (а.с.14-15).

Належність гаража ОСОБА_3 , який знаходиться по АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу від 13.12.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1779 (а.с.5).

Відповідно до розпорядження Петрівського селищного голови № 11 від 20.02.2016 року, вулицю Ілліча, перейменовано на вулицю Центральну (а.с.16).

Відповідно до витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вище вказаному гаражу присвоєно адресу АДРЕСА_3 (а.с.12)

Положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З урахуванням вищевикладеного можна зробити висновок, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов викладених в попередньому договорі, виконання договору підтверджується розписками, з яких вбачається, що ОСОБА_3 в повному обсязі отримала кошти за придбаний гараж, при цьому передала ключі від нього ОСОБА_1 , яким позивачка користується до цього часу. Крім цього, оригінали документів також знаходяться в позивачки, що підтверджує факт повного виконання договору купівлі-продажу гаража та фактичне ухилення ОСОБА_3 від укладання нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У частині 1 статті 334 ЦК України вказано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного та враховуючи те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання попереднього договору, а також те, що невідоме місце перебування власника гаража - ОСОБА_3 , що змушує позивачку звернутись до суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.220, 328, 334, 392 ЦК України.

Керуючись ст.ст.213, 214, 215 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу гаража, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений 30.07.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, який знаходиться за адресою:

АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 24 лютого 2022 року.

Суддя С.І. Колесник