Справа № 2-75/2010
Провадження № 22-ц/4808/543/22
Головуючий у 1 інстанції Кулаєць Б. О.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суду складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представника ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» - Тістика Р.Б., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Калуського міськрайонного суду, постановлену головуючою суддею Кулаєць Б.О. 20 січня 2022 року, повний текст якої виготовлено 25 січня 2022 року, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ТОВ «ФК «Форінт» звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви представник компанії зазначив, що на примусовому виконанні в УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебував виконавчий лист №2-75/10, виданий 28 січня 2010 року Калуським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору в розмірі 2 776 673,17 грн. 31 жовтня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, у відповідності до якої на підставі ухвали суду замінено стягувача з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт».

З інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, заявник довідався, що постановою державного виконавця від 22 листопада 2018 року виконавчий документ повернутий стягувачу. Разом з тим вищезазначена постанова та оригінал виконавчого документа на адресу ТОВ не надходили. Відтак, представник стягувача неодноразово, а саме 16 серпня та 21 вересня 2021 року, звертався до органу виконавчої служби з клопотанням про надіслання постанови про повернення виконавчого провадження разом з виконавчим листом на адресу товариства. Хоча вказані листи були отримані виконавчою службою, відповіді на них заявнику не надано.

З цих підстав вважає, що втрата виконавчого листа відбулась після винесення постанови про повернення виконавчого документу при пересилці його від органу ДВС до стягувача за відсутності вини останнього. Вказане, на думку заявника, є підставою для видачі дубліката виконавчого документу.

На думку представника товариства, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, оскільки виконавчий лист не пред`явлено до виконання у встановлений законом строк у зв`язку з його втратою та відсутністю від органу ДВС будь-якої інформації щодо надсилання в період з 22 листопада 2018 року по 16 серпня 2021 року на адресу ТОВ «ФК «Форінт» та отримання ним вказаного виконавчого документа. З урахуванням наведеного та того, що на момент звернення з заявою рішення суду про стягнення заборгованості не виконано, заявник просив поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання і видати дублікат виконавчого документа.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від20 січня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК «Форінт» посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву товариства про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Скарга обґрунтована тим, що ТОВ «ФК «Форінт» пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, оскільки виконавчий лист не пред`явлено до виконання у встановлений законом строк у зв`язку з його втратою. Вперіод з 22 листопада 2018 року по 16 серпня 2021 року органом ДВС на адресу стягувача виконавчий документ не надсилався. Викладені обставини, на думку апелянта, узгоджуються із правовою позицією, викладеною у Постановах Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі №516/28/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 753/17299/18,від 30 червня 2020 року у справі №6/2515/739/2012.

На час звернення до суду рішення Калуського міськрайонного суду від 15 січня 2010 року у справі №2-275/10 не виконано, а також відсутні відкриті виконавчі провадження про стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованості. Крім того, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. За наведених обставин просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи правом на подання відзиву не скористались.

В засідання апеляційного суду представник апелянта адвокат Тістик Р.Б. доводи апеляційної скарги підтримав з викладених у ній мотивів.

ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги заперечив, пояснивши, що на його думку, кредитна заборгованість ним, як поручителем погашена у повному об`ємі.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, згідно з якими судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи рішенням Калуського міськрайонного суду від 15 січня 2010 року в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість по кредитному договору №010/14-20/691-1 від 18 серпня 2006 року в розмірі 2 776 673,17 грн, в тому числі за рахунок заставленого майна - нежитлової будівлі в цілому загальною площею 2 366,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та транспортного засобу марки DAF95XF, 1999 року випуску, р.н. № НОМЕР_1 , та судові витрати по справі в розмірі 1820 грн, а всього 2 778 493,17 грн.

Вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції від 13 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження №55095846 з виконання виконавчого листа № 2-75, виданого 28 січня 2010 року Калуським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 2 778 493,17 грн (а.с. 147).

Постановоюстаршого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 31 жовтня 2018 року на підставі ухвали Калуського міськрайонного суду від 03 липня 2018 року замінено стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Форінт»(а.с. 171-174, 188).

22 листопада 2018 року постановою державного виконавця виконавчий лист №2-75/10 від 09 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості повернутий стягувачу на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначено, що в ході проведення виконавчих дій нерухоме майно, належне боржникові, реалізоване на прилюдних торгах, транспортні засоби не виявлені протягом більше одного року з моменту оголошення розшуку. Частково стягнуто 898 743,56 грн боргу, 99 871 грн виконавчого збору та 100 грн витрат виконавчого провадження. Також вказано, що виконавчий лист може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 22 листопада 2021 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форінт»,суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчогодокументу до виконання та не надав жодних доказів поважних причин пропуску цього строку. Також заявником не надано відповідних доказів, що виконавчий документ був втрачений при пересилці, зокрема, довідки органів поштового зв`язку або державного виконавця.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується, виходячи із наступного.

Згідно частин 1, 2статті 433ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

За змістом частини 6статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

У відповідності до підпункту 17.4) пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положення вказаної процесуальної норми не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Судувід 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на дату розгляду заяви ТОВ «ФК «Форінт», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставу підтвердження втрати виконавчого документа та поважності причин пропуску строку на подання виконавчого документа до виконання стягувачем надано тільки заяви від 16 серпня 2021 та 17 вересня 2021 року, відповідно до змісту яких ТОВ «ФК «Форінт» через 2 роки і 9 місяців після винесення постанови про повернення виконавчого документа зверталося до органу державної виконавчої служби щодо скерування оригіналу виконавчого листа на їх адресу (а.с. 190, 192).

До суду зі заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання стягувач звернувся лише у грудні 2021 року, після закінчення терміну для повторного пред`явлення до виконання виконавчого документу.

Наведені обставини, на думку колегії суддів, не давали суду першої інстанції підстави для задоволення заяви ТОВ«ФК «Форінт», оскільки причини пропуску заявником встановленого законом строку не можна вважати поважними. Так, на думку колегії, стягувач реально та фактично не був позбавлений можливості цікавитися рухом виконавчого провадження в межах розумного строку, знайомитися з матеріалами виконавчого провадження та вживати інші дії, спрямовані на отримання інформації за виконавчим провадженням.

Оскільки представником банку на підтвердження обставин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не представлено ніяких доказів, то суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи те, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився, і судом його не поновлено, відсутні отже і обґрунтовані підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

Будь-яких доводів на спростування законності і обґрунтованості ухвали суду апеляційна скарга не містить, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ФК «Форінт» не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 20 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 15 квітня 2022 року.