Справа № 368/908/20
Рішення

Іменем України

"18" лютого 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» (смт. Рокитне, вул. Ентузіастів,6, код ЄДРПОУ 33488304), Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (м.Київ, провул. Музейний, 2-Д, код ЄДРПОУ 43315602) про визнання недійсними додаткової угоди, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 02.02.2012 р. між ним, ОСОБА_1 , та ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003.

Вказаний договір оренди був зареєстрований в Реєстраційній службі Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 16.05.2013 р. за №945495.

Не бажаючи продовжувати дію Договору оренди земельної ділянки від 02.02.2012 р., позивач 16.01.2019 р. звернувся до ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» з повідомленням про розірвання договору оренди земельної ділянки. У вказаному повідомленні позивач вказував, що відповідно до п. 8.6. Договору він вважається розірваним у зв`язку із зміною директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор».

З витягу з Державного земельної кадастру НВ-019 від 17.10.2019 р. ОСОБА_1 стало відомо, що строк оренди земельної ділянки площею 3,4588 га, кадастровий номер :03:302:0003, було продовжено до 31.12.2025 р. на підставі додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р.

Однак ОСОБА_1 не підписував та не укладав будь-яких додаткових угоди. А тому вважає, що реєстрація державним реєстратором права оренди відповідача на земельну ділянку площею 3,4588 га, кадастровий номер :03:302:0003, на підставі додаткової угоди, яка не укладалась і не підписувалась ним, є незаконною та порушує право власності позивача, в тому числі і право розпоряджатись своїм майном.

Просить суд визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015р. між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» щодо земельної ділянки площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області про реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» щодо земельної ділянки площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003, строком до 31.12.2025 р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити.

Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» в судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність, в наданому суду відзиві проти задоволення позову заперечив, а також не надав суду договору оренди та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р..

Представник відповідача Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заявлених до управління заперечує, оскільки ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень наділене виключно організаційними та контролюючими функціями та не є тим суб`єктом, який здійснює державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що 02.02.2012 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003.

Вказаний договір оренди був зареєстрований в Реєстраційній службі Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 16.05.2013 р. за №945495.

Відповідно до п. 2.2. Договору оренди земельна ділянка була передана Орендарю, тобто Ввідповідачу, у користування строком на 7 (сім) років.

Отже, строк дії Договору оренди земельної Ділянки від 02.02.2012 р. закінчився 16.05.2020 р.

Відповідно до п. 2.4. Договору оренди земельна ділянка після закінчення строку Договору Орендар має переважне прав поновлення його на новий строк. У цьому разі, якщо жодна сторона в термін один місяць до закінчення даного Договору письмово не повідомить про намір його розірвати, даний Договір автоматично пролонгується на термін, зазначений в п. 2.2. Договору.

Не бажаючи продовжувати дію Договору оренди земельної ділянки від 02.02.2012 р., позивач 16.01.2019 р. звернувся до ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» з повідомленням про розірвання договору оренди земельної ділянки. У вказаному повідомленні позивач вказував, що відповідно до п. 8.6. Договору він вважається розірваним у зв`язку із зміною директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор».

З витягу з Державного земельної кадастру НВ-019 від 17.10.2019 р. ОСОБА_1 стало відомо, що строк оренди земельної ділянки площею 3,4588 га, кадастровий номер :03:302:0003, було продовжено до 31.12.2025 р. на підставі додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не підписував та не укладав будь-яких додаткових угоди, він звернувся до ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» та Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області із вимогою надати копії всіх документів, що стосується оренди земельної ділянки.

Проте, як на вимогу ОСОБА_1 , так і суду про надання документів, відповічем затребувані документи, а саме додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р. не були надані,. З відповіді відповідача від 02.03.2021 р. вбачається, що оригінали договору оренди та додаткової угоди до договору оренди у відповідача відсутні, так як не були належним чином передані колишнім директором ТОВ «АФ Рокитне-цукор» . Дане також стверджуєтся довідкою від 15.10.2020 №001.

Позивач вважає, що реєстрація державним реєстратором права оренди відповідача на земельну ділянку площею 3,4588 га, кадастровий номер :03:302:0003, на підставі додаткової угоди, яка не укладалась і не підписувалась ним, є незаконною та порушує право власності позивача, в тому числі і право розпоряджатись своїм майном.

У ОСОБА_1 була відсутня воля на укладання додаткової угоди, яка не підписувалась ним. Навпаки ОСОБА_1 не бажав продовжувати дію Договору оренди та вважав такий договір розірваний.

Частиною 2 ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. З ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільніш і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 Цивільного кодексу України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення та продовження договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 не висловлював ніяким чином своє волевиявлення на укладання та не укладав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно- цукор» додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р.

Крім того, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» не існувало будь-яких договорів оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р.

Більше того, 16.01.2019 р. ОСОБА_1 направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» повідомлення про розірвання договору оренди земельної ділянки, у зв`язку із зміною директора підприємства. Тобто позивач висловлював свою незгоду із продовженням договірних правовідносин оренди з відповідачем.

З урахуванням вказаного, у разі існування додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р. була укладена без вільного волевиявлення орендодавця, тобто ОСОБА_1 , як сторони правочину, та не відповідав його внутрішній волі, оскільки він додаткової угоди до договору оренди не підписував, а тому є всі підстави для визнання такого правочину недійсним на підставі ч.3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

З метою з`ясування питання реєстрації додаткової угоди та продовження строку договору оренди позивач звернувся до державного реєстратора, який повідомив йому про те, що у Державному реєстрі нерухомого майна відсутня сканкопія додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/п від 11.11.2015 р.

14.11.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» із заявою-вимогою, в якій вимагав надати належним чином засвідчені копії всіх документів, що стосуються оренди земельної ділянки та реєстрації права оренди.

Проте, ОСОБА_1 так і не було отримано відповіді та не надано документів.

Отже, незважаючи на відсутність волевиявлення орендодавця та відсутність додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р., державним реєстратором Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було проведено державну реєстрацію права оренди відповідача на земельну ділянку, що належать позивачу, до 31.12.2025 р.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції що діяла на час проведення державної реєстрації, а саме 16.05.2013 р.) держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції що діяла на час проведення державної реєстрації, а саме 16.05.2013 р.) реєстраційна справа включає документи, в яких містяться відомості про нерухоме майно, право власності на нього, інші речові права та їх обтяження. Документи розміщуються в реєстраційній справі у порядку їх надходження і нумеруються.. Реєстраційна справа підлягає довічному зберіганню в архіві, який створюється в органі державної реєстрації прав.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції що діяла на час проведення державної реєстрації, а саме 16.05.2013 р.) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінету міністрів України №703 від 22.06.2011 р. (який діяв на час проведення державної реєстрації, а саме 16.05.2013 р.) документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат.

Виходячи з вказаних положень законодавства, що регулювало питання державної реєстрації прав на нерухоме майно державний реєстратор проводить державну реєстрацію прав тільки за умови наявності документів, що підтверджують виникнення таких прав. У разі, не подання таких документів державний реєстратор зобов`язаний був відмовити у проведенні державної реєстрації права оренди ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» на земельну ділянку Позивача.

Таким чином, державна реєстрація за ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» права оренди на земельну ділянку позивача площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003, до 31.12.2025 р., була проведена незаконно, оскільки ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» не має права оренди на земельну ділянку, а також в реєстрі відсутні документи, а саме додаткова угода до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015 р. Тому рішення про проведення незаконної реєстрації підлягає скасуванню.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб єктів права власності.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України ОСОБА_1 як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі неможливості реалізації свого права держава, в особі судів, забезпечує захист права власності.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» від 21 січня 2015 року № 17 Кабінет Міністрів України ліквідував Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесїї), з питань реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності. Відповідно до п. 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Отже, належним Відповідачем у даній справі замість Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області є Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А тому, суд вважає за необхідне визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015р. між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» щодо земельної ділянки площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області про реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» щодо земельної ділянки площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003, строком до 31.12.2025 р.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1681,60 грн. підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Агрофірма «Рокитно-цукор» на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268ЦПК України, та ст.ст. 202, 203, 215, 317, 319, 321, 328, 392, 638, 792 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 11.11.2015р. між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» щодо земельної ділянки площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області про реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор» щодо земельної ділянки площею 3,4588 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:302:0003, строком до 31.12.2025 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно - цукор» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 1681,60 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2022 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта.