Справа № 203/4408/21
Провадження № 2/0203/386/2022
УХВАЛА

08 лютого 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

за участі:

представника позивача Гордієвича А.О.,

представника відповідача та третьої особи Костюченка О.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача та третьої особи про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права власності, в якому позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_2 , які складаються з: гаражний бокс літ.Д-1, загальною площею 159,1 кв.м, майстерня літ.Е-1, загальною площею 52,2 кв.м, будівлі з офісними та ремонтними приміщеннями літ.Н-2, загальною площею 94,1 кв.м, літ.Н1-1, загальною площею 100,5 кв.м, навіси літ.З, О, П, Р, вбиральня літ.М, огорожа № 10, огорожа № 5, 1/2 частина огорожі № 3, 1/2 частина замощення І, які відносяться до будівель та споруд адміністративно-побутового комплексу, загальною вартістю 815414,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 року, цивільну справу № 203/4408/21, провадження № 2/0203/1471/2021, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

02.12.2021 року представник відповідача подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому він зазначив, що тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України свідчить про те, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. При цьому представник відповідача вказує, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року, справа № 0417/2-4308/2011, було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна та визнання права власності на нерухоме майно. Воно переглядалось Дніпровським апеляційним судом, за результатами чого прийнято постанову від 30.06.2020 року, якою було задоволено апеляційну скаргу Дніпровської міської ради та скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року та ухвалено нове судове рішення, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено у повному обсязі. Так, на думку представника відповідача, задовольнивши апеляційну Дніпровської міської ради Дніпровський апеляційний суд визначив міську раду як учасника справи. Тобто Дніпровським апеляційним судом вже вирішено спір між Дніпровською міською радою та ОСОБА_1 з приводу визнання за останньою права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, відповідач просить суд:

- закрити провадження у справі, враховуючи, що спір між сторонами вже було вирішено в апеляційному порядку.

У підготовче засідання, призначене на 08.02.2022 року, з`явились всі учасники справи.

Представник відповідача та третьої особи підтримав заявлене ним клопотання про закриття провадження у справі та просив суд задовольнити його повністю.

Представник позивача у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі та просив суд відмовити у його задоволенні, зазначивши, що спір, який був переглянутий в апеляційному порядку, не є тотожним до того спору, який наразі розглядається судом. Тому представник позивача зазначив, що посилання представника відповідача на положення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є безпідставним.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи по суті вимог клопотання про закриття провадження у справі та думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

У ході судового засідання оглядом на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень судом було встановлено, що 30.06.2020 року Дніпровським апеляційним судом було прийнято постанову в цивільній справі № 0417/2-4308/2011 по апеляційній скарзі Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна та визнання права власності на нерухоме майно.

У вказаній вище постанові апеляційним судом було встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року позов було задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , які мають наступні характеристики: Д-1 гаражний бокс, що складається: прим. № 1 Бокс площею 89,5 кв.м; прим. № 2 склад площею 40 кв.м; прим. № 3- побутова площею 12,9 кв.м; прим. № 4 кабінет площею 16,7 кв.м, всього по літ. Д-1: 159,1 кв.м Е-1 майстерня, що складається: прим. № 1 Майстерня, площею 52,2 кв.м, всього по літ. Е-152,2 кв.м, З, О, П навіси, Р склад (тимчасовий), М вбиральня, м ганок; Н11-1 Прибудова, що складається: прим. № 105 коридор площею 4,9 кв.м, прим. № 106 приміщення площею 10,4 кв.м, усього по літ. Н11 115,3 кв.м, Н-2, Н1-1 Будівля з офісними та ремонтними приміщеннями, що складається: літ. Н1-1:1 поверх: прим. № 101 гаражний бокс площею 97,7 кв.м, прим. № 102 приміщення площею 2,8 кв.м, всього по І поверху Н1 1100,5 кв.м; літ. Н-2: І поверх: прим. №103-примщення площею 46,9 кв.м, прим. № 104 сходи площею 1,3 кв.м, всього по І поверху літ. Н-2 48,2 кв.м; ІІ поверх: прим. № 201 приміщення площею 5,2 кв.м, прим. № 202 приміщення площею 25,9 кв.м, прим. № 203 приміщення площею 10,5 кв.м, прим. № 204 санвузол, площею 4,3 кв.м, всього по ІІ поверху літ. Н-2: 45,9 кв.м, усього по літ. Н-2, Н1-1 209,9 кв.м: н ганок; У-1 складське приміщення, що складається: прим. № 1 склад площею 326,9 кв.м, всього по літ. У 1326,9 кв.м; Ф-1 ремонтні бокси, що складаються: прим. № 1 майстерня площею 91 кв.м, прим. № 2 Санвузол площею 4,5 кв.м, прим. № 3 Кладовка площею 3,9 кв.м, прим. № 4 Кладовка площею 5,3 кв.м, прим. № 5 Майстерня площею 51,1 м, всього по літ. Ф-1 155,8 кв.м, Х-1 Ремонтні приміщення, що складається: приміщення № 1 площею 51,2 кв.м, всього по літ. Х-1 51,2 кв.м: Ч Вартова (тимчасова): ч сходи; Ю-1 складські приміщення; Я-1 будівля мийки; під Я-1 зливна яма; 2А навіс тимчасовий; щ навіс (тимчасовий); № 1, 4-8, 11, 16, 17 огорожі та споруди, 1/2 ч № 3 Огорожа; 1/2 ч І мощення; Ж-1 Будівля (тимчасова); ІІ мостіння. Без додаткових актів введення в експлуатацію. Зобов`язано ОСОБА_2 передати нерухоме майно позивачу за актом приймання-передачі. Стягнуто з ОСОБА_2 державне мито на користь держави в розмірі 51,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30,00 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2012 року було виправлено описку в зазначеному рішенні, вказавши в тексті рішення та його вступні та резолютивній частинах: площі приміщень Ю-1, площею 174,7 кв.м; Я-1, під Я-1, площею 102,6 кв.м.

Вказаною вище постановою Дніпровського апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу Дніпровської міської ради та скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна та визнання права власності на нерухоме майно було відмовлено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради судові витрати в розмірі 282,30 грн.

Водночас ухвалою Верховного Суду від 10.09.2021 року, справа № 0417/2-4308/2011, було відкрито касаційне провадження у справі.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі. Неприпустимим є розгляд тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, що обумовлено і властивістю судового рішення, що набрало законної сили. При цьому предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року, справа № 320/9224/17, від 20.06.2018 року, справа № 761/7978/15-ц, постанова Верховного Суду від 25.03.2020 року, справа № 310/1739/17).

Аналіз викладеного вище вказує, що спір, який виник між сторонами в цивільній справі № 203/4408/21, що розглядається, не є тотожним спору, що розглядався в цивільній справі № 0417/2-4308/2011, на яку посилається представник відповідача та третьої особи.

Так, суд, вирішуючи клопотання про закриття провадження у справі, бере до уваги те, що спір в цивільній справі № 0417/2-4308/2011 виник між сторонами ОСОБА_1 (позивач) до ОСОБА_2 (відповідач) про повернення майна та визнання права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 . Натомість в цивільній справі № 203/4408/21 спір щодо визнання права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , виник між ОСОБА_1 (позивач) та Дніпровською міською радою (відповідач). При цьому суд враховує те, що спірні будівлі та споруди у вказаних цивільних справах також не є повністю тотожними, тобто різняться предмети позовів та підстави позовів. Тому сторони спорів, предмети позовів та підстави позовів у вказаних цивільних справах не є одночасно тотожними. Вказаним спростовуються доводи представника відповідача та третьої особи по те, що Дніпровським апеляційним судом вже було вирішено спір між позивачем ОСОБА_1 та Дніпровською міською радою про визнання права власності на спірне нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що клопотання представника відповідача та третьої особи є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.13, 49, 255, 256, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача та третьої особи про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 15.02.2022 року.

Суддя Ф.М. Ханієва