Справа № 204/1405/22
Провадження № 2-з/204/96/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з заявою представника ОСОБА_1 , яка може набути статусу позивачки, інша особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яке може набути статус відповідача, інша особа, яка може набути статус третьої особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення заборони на відчуження майна,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 , яка може набути статусу позивачки, інша особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яке може набути статус відповідача, інша особа, яка може набути статус третьої особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення заборони на відчуження майна.

Заява про забезпечення позову до подання позовної заяви передана мені, судді Самсоновій В.В. 21 лютого 2022 року цивільною канцелярією суду.

В заяві представник заявника просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №15477 від 27.01.2021 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України). В обґрунтування заяви представником заявника було вказано, що 24 березня 2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» на підставі «Анкети-Заяви на отримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів» було укладено Кредитний Договір №500974292, за умовами якого (п. 2.1 Договору) Банк зобов`язався видати кредит у сумі 8925,30 грн., з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі - 15,99% річних (п. 2.2. Договору), тип відсоткової ставки - фіксована, зі строком повернення кредиту (п.2.3. Договору) - 25.03.2020 року. На виконання умов вищевказаного кредитного Договору Позивачка регулярно вносила платежі, останній платіж на суму - 5 886,31 грн. було зроблено 21.10.2016 року для дострокового повернення суми кредиту, що підтверджується квитанцією № 145420 виданою у відділенні № 7 ПАТ «Альфа-Банк» про здійснення касової операції. Після внесення вищевказаної суми заборгованості ОСОБА_1 була видана довідка № 90416 від 23.11.2016 року про те, що заборгованість за кредитним договором № 500974262 від 24.03.2015 року відсутня. Кредитний договір закрито. 11 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 64460463 на підставі виконавчого напису нотаріуса №15477 від 27.01.2021 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 44 309,48 грн. Також 11 лютого 2021 року Виконавець виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 4 430,95 грн. 11.02.2021 року Виконавець виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, який становить - 669,00 грн. 26.02.2021 року Виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» являється Стягувачем. Заслуговує на увагу суду той факт, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про зміну кредитора з ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». Про наявність нового кредитора, як і самого факту існування заборгованості, ОСОБА_1 дізналася з постанови про відкриття виконавчого провадження, а також з самого виконавчого напису, який ОСОБА_1 отримала разом з матеріалами виконавчого провадження, в рамках адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (справа № 160/3152/21) поданого до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Отже, як вбачається з вищевикладеного, ОСОБА_1 не знала про наявність боргу, адже була впевнена, що кредит закрито. Повідомлення про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором до ТОВ «Вердикт Капітал» вона не отримувала. 26.02.2021 року Виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відповідно до якої з ОСОБА_1 почали відраховувати із заробітної плати суму заборгованості за виконавчим написом. Виконавче провадження відкрито у виконавчому окрузі місті Києві, адже у виконавчому написі Відповідачем навмисно вказано адресу фактичного проживання ОСОБА_1 , яка не відповідає дійсності. Підставами подання позовної заяви про визнання виконавчого напису № 15477 від 27.01.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем є наступні: порушення трирічного строку стягнення за виконавчим написом. У виконавчому написі вказано строк, за який проводиться стягнення заборгованості, а саме: з 16.01.2019 року по 13.01.2021 року, що не відповідає дійсності з огляду на наступне. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу строку вчинення виконавчого напису. З виконавчого напису вбачається, що строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів, але не вказано коли саме настав строк платежу і з якої дати почалося прострочення платежів. Також, нотаріус не перевірив безспірність суми, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру як зазначено у виконавчому написі. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Заслуговує на увагу суду той факт, що до виконавчого напису було додано лише кредитний договір, а виписка по рахунку, розрахунок заборгованості, з якого можна встановити з якої дати почалося прострочення виконання зобов`язань для встановлення дотримання Стягувачем та нотаріусом строку на вчинення виконавчого напису нотаріуса, до виконавчого напису не додані. Законом України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед Стягувачем підтверджується документами, передбаченим Переліком документів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, до яких віднесено: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис нотаріуса при наявності умов щодо дії строків виникнення права вимоги, вчиняється на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вищевикладені протиправні факти порушують рівність кредитора та позичальника перед Законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим Законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) перед нотаріусом як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника та кредитора). Таким чином, нотаріус повинен був відмовити ТОВ «Вердикт Капітал» у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» через те що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду)

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, розглянувши дану заяву та додані до неї матеріали, враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами дійсно виник спір стосовно визнання виконавчого напису №15477 від 27.01.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Із всіх доказів, що висвітлюють події, вбачається, що у відповідача, можливо, у майбутньому може виникнути обов`язок щодо повернення всіх стягнутих з заявника коштів і майна, і такі обставини остаточно підлягають доказуванню у судовому засіданні, але для вирішення питання про вжиття заходів по забезпеченню позову для суду достатньо такої інформації для виключення обставин, за яких позов міг бути пред`явлений завідомо до неналежного відповідача та не стосується боргових зобов`язань. Отже, такі обставини відсутні на час вирішення даної заяви.

Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження особою, що може набути статусу відповідача, належного йому нерухомого майна, може зробити не можливим, або значно утруднить виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду.

Таким чином, існує загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас, обраний заявником захід забезпечення позову, суд вважає співмірним із заявленими вимогами, оскільки ймовірна можливість продажу майна і як вже зазначалося вище, це ж нерухоме майно є можливим майбутнім предметом спору.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити дану заяву та зупинити стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса від 27.01.2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 15477, яке здійснюється у порядку примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. за виконавчим провадженням № 64460463, про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 44309,48 гривень.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику положення ч. 4 ст. 152 ЦПК України, відповідно до яких у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

В свою чергу, вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову, судом враховано, що передбачені законом підстави для беззаперечного застосування до позивача зустрічного зобов`язання, які передбачені випадками, зазначеними у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 258-261, 352-354, 431 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка може набути статусу позивачки, інша особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яке може набути статус відповідача, інша особа, яка може набути статус третьої особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення заборони на відчуження майна - задовольнити в повному обсязі.

Зупинити стягнення за виконавчим написом №15477 від 27.01.2021 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про стягувача і боржника відповідно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б.

Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Копію даної ухвали суду направити для виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Мельнику Юрію Анатолійовичу.

Роз`яснити заявнику, що у разі неподання ним позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова