Справа №351/2239/21
Номер провадження №2/351/200/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 17.10.1981 р. останній склав заповіт на користь своєї дочки ОСОБА_2 на частину житлового будинку і всіх допоміжних будівель, що належали йому на праві особистої власності. Вона разом з братом ОСОБА_4 звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про правона спадщину за законом на 1/9 обов`язкову частку житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки у позивачки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на вищевказаний будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, позов просила задоволити, а справу просив розглядати у відсутності позивачки та її представника.

Представник відповідачки ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, справу просила розгядати за відсутності відповідачки та її представника.

Представник відповідача Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнають.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки від 28.07.2021 р. №1285/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської державної нотаріальної контори, слідує, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав смт. Заболотів, Коломийського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №422/2001 на підставі зяави про прийняття спадщини та видачу спадщини за законом №513 від 01.10.2001 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , заяви про прийняття спадщини за законом №507 від 01.10.2001 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 . Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Постановою державного нотаріуса першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/9 обов`язкову частку житлового будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку із тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищезгаданий будинок.

З свідоцтва про народження виданого на ОСОБА_5 , слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З свідоцтва про одруження НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 21.01.1956 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_8 » присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » .

З свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_10 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про народження, виданого на ОСОБА_11 , слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .

З заповіту від 17.10.1981 р. слідує, що ОСОБА_3 заповів все своє майно на користь ОСОБА_2 .

З свідоцтва про одруження слідує, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_8 » отримала прізвище « ОСОБА_13 ».

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2015 р. визнано за ОСОБА_2 право власності на 7/9 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_4 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Снятинського районного суду від 20.11.2014 р. витлумачно заповіт ОСОБА_3 , посвідченого 17.10.1981 р. Вважати, що волевиявлення ОСОБА_3 було таке: «частину житлового будинку, що належить мені на праві власності, що знаходиться в АДРЕСА_4 заповідаю своїй дочці ОСОБА_2 »

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги.

Для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині важливим є визначення кола осіб, які б могли спадкувати за законом у разі відсутності заповіту, та визначення складу майна, з якого складається спадщина.

Зі змісту ч.1ст. 1241 ЦК України слідує, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

З наданих позивачкою доказів, слідує, що вона на момент смерті свого батька була особою, яка досягла встановленого законом пенсійного віку,тобто була непрацездатною.

При визначенні розміру обов`язкової частки враховується все спадкове майно, як заповідане, так і те, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку. До складу спадкового майна входить і право на вклад у банку (фінансовій установі) незалежно від того, зроблено розпорядження у заповіті чи безпосередньо у банку (фінансовій установі).

Обов`язкова частка - це мінімум того, що може дістати малолітній, неповнолітній чи непрацездатний спадкоємець першої черги (за винятком зменшення її за рішенням суду). Тому на спадкоємця, який одержав саме цю частку, не може бути покладений заповідальний відказ, він не може бути зобов`язаний вчинити певну дію, спрямовану на досягнення суспільно-корисної мети, щодо цієї частки не може бути встановлений сервітут.

Визначивши розмір обов`язкової частки, нотаріус видає спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, свідоцтво про право на спадщину за законом, а спадкоємцеві за заповітом - свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивача.

Таким чином позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що позивачка має право на обов`язкову частку спірного майна та відсутність правовстановлюючого документу не є підставою для відмови в позові, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на 1/9 обов`язкову частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_4 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/9 обов`язкову частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_4 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ