Справа № 473/5932/13-ц
УХВАЛА

іменем України

"24" березня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Старжинської О.Є. при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вознесенську скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо оцінки арештованого нерухомого майна, визнання звіту з оцінки майна недійсним, поновлення строку звернення до суду

В С Т А Н О В И В :

15.11.2021 року представником заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду шляхом направлення поштою ( а.с. 1- 22, т.4) подано скаргу на дії державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазонова Дмитра Костянтиновича щодо проведення призначеної 11 травня 2021 року в межах виконавчого провадження №56605466 експертної оцінки нерухомого майна - нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 (звіт з оцінки майна, складений 02.06.2021 року ТОВ «Южтрансінвест») без участі ОСОБА_1 , без огляду об`єкта оцінки, визнати недійсними результати оцінки нежитлового приміщення та про зобов`язання цю посадову особу провести повторну ринкову оцінку зазначеного об`єкта нерухомості.

15.02.2022року представником заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду ( а.с. 199 - 208,т.4) подано уточнену скаргу( в новій редакції ) на дії державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазонова Дмитра Костянтиновича щодо проведення призначеної 11 травня 2021 року в межах виконавчого провадження №56605466 експертної оцінки нерухомого майна - нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 (звіт з оцінки майна, складений 02.06.2021 року ТОВ «Южтрансінвест») без участі ОСОБА_1 , без огляду об`єкта оцінки, яка є нижчою за ринкову вартість зазначеного об`єкта нерухомості, визнати недійсними результати оцінки нежитлового приміщення.

В уточненій скарзі представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 також зазначає вимогу про поновлення строку звернення до суду з скаргою на неправомірні дії державного виконавця, причиною пропуску строку звернення до суду зазначає обставину не проживання з 2016року ОСОБА_1 на території України та надання лише 29.10.2021року довіреності ОСОБА_3 на представництво його інтересів, в тому числі в органах державної виконавчої служби України.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року (а.с.140, т.4) скарга була прийнята та призначена до судового розгляду.

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд скарги за її відсутності та про підтримання вимог скарги.

Державний виконавець Управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазонов Дмитро Костянтинович подав до суду відзив на скаргу (а.с.143-т.4) з долученням матеріалів виконавчого провадження №56605466 по виконанню виконавчого листа №473/5932/13-ц виданого Вознесенським міськрайонним судом 16.04.2015 року, в якому він вказував на те, що дії, вчинені у межах виконавчого провадження були правомірними, просив відмовити у задоволенні скарги.

Інші учасники справи та судового процесу в судове засідання не з`явилися, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Неявка стягувача, боржника, державного (приватного) виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ст.450 ч. 2 ЦПК України).

Дослідивши письмові докази цивільної справи, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам скарги, суд виходить із такого.

Так, рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.10.2014року ( а.с. 167-170,т.1) за участі ОСОБА_1 і двох його представників, за позовом ОСОБА_5 поданим в суд в грудні 2013року було стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 570500 грн, інфляційні втрати - 69601грн., три відсотки річних -12097,73грн, проценти за користування - 27480грн. та судові витрати - 3441грн. Дане рішення суду було оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області і апеляційна скарга була повернена 09.12.2014року через невиконання вимог суду про усунення її недоліків (а.с.195,т.1). 17.12.2014року повторно подана апеляційна скарга з заявою про поновлення строку на її подачу і знову апеляційним судом Миколаївської області було постановлено ( а.с.226,т.1) залишити її без руху, невірно зазначене в апеляційній скарзі місце проживання ОСОБА_1 визнано неповажною причиною пропуску строку і запропоновано зазначити інші підстави для поновлення строку та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку. 26.01.2015року ОСОБА_1 повторно подано заяву про поновлення пропущеного строку (а.с.242,т.1), яка була 27.01.2015року задоволена (а.с.264,т.1) і ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17.03.2015року (а.с.315-318,т.1) рішення Вознесенського міськрайонного суду залишено без змін, апеляційна скарга була відхилена .

З 19.05.2015року на виконанні у ВДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження №47551788 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, який 17.06.2015року звернувся до суду з скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження(а.с.1-3, т.2), де зазначає, що він не має на території України постійного чи тимчасового проживання і не зазначає свого місця проживання, в тому числі у Республіці Туреччині, участь у справі приймає представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підставі нотаріального посвідченої приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Владовою І.О. довіреності виданої 12.08.2015року з строком дії до 12.08.2018року. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 27.08.2015року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено(а.с.74,т.1), 14.09.2015року представником заявника подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду і ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21.10.2015року ( а.с.104,т.2) в задоволені скарги ОСОБА_1 відмовлено.

01.04.2015року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.108-109,т.2 ) подано заяву про розстрочку виконання рішення суду від 30.10.2014року.Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 06.05.2016року (а.с.177,т.2) у задоволенні заяви було відмовлено.

07.04.2015року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.127-129,т.2 ) подано скаргу на дії державного виконавця щодо проведення призначеної в межах виконавчого провадження №47551788 експертної оцінки нерухомого майна - нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 ( суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 ) . Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 06.05.2016року (а.с.170-171,т.2) у задоволенні скарги було відмовлено.

05.12.2016року (а.с.179-181,т.2) представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.179-182,т.2 ) подано скаргу на дії державного виконавця щодо проведення призначеної в межах виконавчого провадження №47551788 експертної оцінки нерухомого майна - нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 від 08.07.2016року. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 03.02.2017року (а.с.213-214,т.2) у задоволенні скарги було відмовлено.

23.06.2017року (а.с.218-219,т.2) представником ОСОБА_7 (а.с.218-219,т.2 ) подано скаргу на дії державного виконавця щодо проведення призначеної в межах виконавчого провадження №47551788 експертної оцінки нерухомого майна - нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 , яка ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 03.02.2017року (а.с.213-214,т.2) повернена.

01.11.2017року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.179-182,т.2 ) подано заяву про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно належне ОСОБА_1 , ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 12.12.2017року у її задоволенні було відмовлено (а.с.242-243,т.2). 14.12.2017року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на цю ухвалу суду ( а.с.246-248,т.2), яка постановою апеляційного суду Миколаївської області від 14.02.2018року була залишення без задоволення.

12.02.2018року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.1-2,т.3) подано скаргу на дії державного виконавця щодо визнання незаконною постанови з опису та арешту майна боржника - нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 . Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 02.03.2018року (а.с.66-67,т.3) скарга була задоволена.

19.02.2018року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.22--23,т.3) подано скаргу на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 15.03.2018року (а.с.86-87,т.3) скарги була задоволена.

27.11.2018року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.93-96,т.3) подано скаргу на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 22.01.2019року (а.с.198-199,т.3) в задоволені скарги було відмовлено.07.02.2019 року ним подано апеляційну скаргу( а.с.201-203,т.3) на зазначене рішення суду і постановою Миколаївського апеляційного суду від 01.04.2019року ( а.с.227-230,т.3) в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, ухвала Вознесенського міськрайонного суду залишена без змін.

Постановою в. о. заступника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Ткаченко О.В. від 17.09.2018року матеріали вказаного виконавчого провадження передано з Вознесенського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області( а.с.155,т.4) з метою забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішення.

25.04.2019 року головним державним виконавцем Кшевінською І.М. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 (а.с. 156-158,т.4).

У подальшому, 11.05.2021 року виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Южтрансінвест» та зобов`язано Товариство надати письмовий звіт з питань початкової дійсної вартості описаного майна зазначеного нерухомого майна (а.с. 160,т.4).

02.06.2021 року ТОВ «Южтрансінвест» склало звіт про експертну грошову оцінку вартості нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 . Згідно вказаного звіту ринкова вартість нерухомого майна становить 1308370 гривень ( а.с.161-191,т.4).

Вказаний звіт було надіслано державному виконавцю, після чого виконавцем було надіслано повідомлення від 24.06.2021 року стягувачу та боржнику про результати проведеної ТОВ «Южтрансінвест» оцінки нерухомого майна з метою подальшої реалізації на електронних торгах ДП «Сетам». Боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_1 зазначене повідомлення направлене (а.с.192-193,т.4) на дві адреси: АДРЕСА_1 (місце знаходження нерухомого майна та місце фактичного перебування зазначене самим боржником під час розгляду однієї з скарг) та АДРЕСА_2 ( адреса зазначена у виконавчому документі).

Згідно акту про проведення електронних торгів від 06.10.2021року з реалізації нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_1 складеного головним державним виконавцем (а.с.11-12,т.4) їх переможцем став ОСОБА_8 .

Приведеним детальним описом руху виконавчого провадження суд зазначає:

по-перше - принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати, чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи, навпаки, перешкоджає такому виконанню;

по-друге - основна мета виконавчого провадження - виконання судового рішення, яке у державі, що визнала верховенство права, не може залишатися невиконаним на шкоду одній із сторін, а держава повинна вжити усіх необхідних кроків, у межах своєї компетенції, для виконання остаточного рішення суду (Рішення ЄСПЛ від 5 липня 2012 року у справі «Глоба проти України»). При цьому слід акцентувати на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення. Судове оскарження дій виконавця та його наслідки не мають призводити до ситуації, коли боржник за рішенням, що набрало законної сили, зміг би ініціювати судовий процес, з якого він вийде переможцем настільки, що зможе не виконувати судове рішення або на невизначений час затягнути його виконання;

по-третє - судова система не може використовуватися боржником як інструмент, що перешкоджає виконанню судового рішення, це є зловживанням правом на судових захист.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені її права, свободи.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (ст.57ч.5 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження»).

Наслідком пропущення цього строку звернення до суду є залишення скарги без розгляду (ч.1 ст. 449 ЦПК України).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод. Це, насамперед, обумовлено специфікою виконавчих дій, які застосовуються державним виконавцем, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у відносинах з виконання судових рішень. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням скарг, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними скаргами законом передбачено з метою дисциплінування учасників виконавчого провадження та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» певних процесуальних дій, а також стимулює учасників виконавчого провадження добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Чинне законодавство України дозволяє державному виконавцю установити лише зареєстроване місце проживання особи. Про інше місце свого проживання, яке не зареєстроване в установленому порядку, особа може самостійно повідомити державного виконавця. Такий висновок узгоджується з приписами Закону №1404-VIII та Інструкції, які зобов`язують боржника повідомляти виконавця про зміну місця проживання. Таким чином, отримавши виконавчий документ, з зазначеною адресою проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 державний виконавець виконав вимоги закону про направлення повідомлення про оцінку нерухомого майна за цією адресою, а також за адресою знаходження нерухомо майна і його дії були спрямовані на забезпечення виконання остаточного судового рішення, боржник ОСОБА_1 вважається ознайомленим з результатами визначення оцінки арештованого майна не залежно від того, що він не отримав це повідомлення.

Водночас, що стосується місця проживання боржника, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, то таке місце проживання, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самим боржником та підтверджено належним чином, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні цього Закону №1404-VIII. Боржником ОСОБА_1 та його представником не надано державному виконавцю жодних доказів щодо його проживання в Республіці Туреччині за вказаною адресою до 02.11.2021року (надання довіреності ОСОБА_3 ).

Виконавче провадження є сукупністю виконавчих дій, що вчиняються у строки встановлені ЗУ «Про виконавче провадження», а тому в будь-якому разі боржнику, який є стороною виконавчого провадження, були б відомі дії державного виконавця у разі своєчасного ознайомлення з їх матеріалами. Відтак, отримання інформації виконавчого провадження під час його несвоєчасного ознайомлення у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про рух виконавчого провадження.

Суд зазначає, що в даному виконавчому провадженні боржник ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 був обізнаний, що виконавцем вчиняються дії з приводу стягнення з нього грошових коштів на підставі рішення суду і у зв`язку з цим накладено арешт на нежитлове приміщення розташоване по АДРЕСА_1 , проводиться його оцінка з метою реалізації, раніше неодноразово вони зверталися до суду з скаргами на дії державного виконавця, в тому числі і двічі з приводу оцінки арештованого нежитлового приміщення. Отже, з часу відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 раніше не допускав зволікання в оскарженні дій державного виконавця, демонстрував зацікавленість щодо руху виконавчого провадження, не самоусувався, особисто, так і через представника, мали реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації по виконавчому провадженню, в тому числі і шляхом видачі раніше, а не 29.10.2021року довіреності другому представнику ОСОБА_3 .

Щодо звіту з оцінки майна, складеного 02.06.2021 року ТОВ «Южтрансінвест» ( в третій раз) були відсутні перешкоди через представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені, з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан прав, свобод та інтересів боржника. Залучення другого представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 і його звернення з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не свідчить про дотримання строку звернення до суду, оскільки такі повноваження були і в іншого представника боржника ОСОБА_4 .

Відтак, суд підтверджує, що отримання представником боржника під час запізнілого ознайомлення 03.11.2021 року з матеріалами виконавчого провадження у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого заявник повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти після проведення 24.09.2021 року електронних торгів за результатами яких фізичну особу визнано переможцем, вона внесла кошти за придбане майно та зареєструвала право власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав.

Така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах.

До того ж, суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

У зв`язку із цим суд з урахуванням вчинення ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 активних дій з метою оскарження дій державного виконавця шляхом подання відповідних скарг,заяв критично ставиться до дійсних мотивів звернення ОСОБА_1 з скаргою, вбачає у нього намір уникнути виконання судового рішення, ухваленого в 2014 році, на що спрямоване виконавче провадження, в межах якого здійснений продаж майна відповідача в 2021 році.

Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація заявником права на звернення до суду з скаргою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності державного виконавця. Заявник, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

За таких обставин суд вважає, що заявник пропустив строк звернення до суду зі скаргою, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Керуючись ст. ст. 126-127, 258-260 ЦПК УКРАЇНИ, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазонова Дмитра Костянтиновича щодо оцінки арештованого нерухомого майна, визнання звіту з оцінки майна недійсним залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з часу виготовлення ухвали суду в повному обсязі.

Ухвала суду виготовлена в повному обсязі 24 березня 2022року.

Суддя Старжинська О. Є.