Справа № 301/759/22

УХВАЛА

"28" лютого 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Гичка О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Ожеледа П.М. про встановлення юридичного факту, що має значення (факту родинного зв`язку та належності документів),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області, де заінтересована особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Ожеледа П.М. про встановлення юридичного факту, що має значення (факту родинного зв`язку та належності документів).

За правилами Цивільного процесуального кодексу України, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Заявник в заяві просить встановити юридичні факти, а саме: «встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановити факт належності батьку заявника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК №005-14046, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №46 від 16 жовтня 1997 року».

У відповідності до вимог ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Як вбачається з тексту поданої заяви, заявник звертався до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Ожеледа Петра Миколайовича для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з неможливістю встановити родинні відносини між померлим та заявником, а також наявності розбіжностей у правоустановлюючих документах.

За змістом ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відповідно до абзацу 2 пункт 3 Пленуму ВС України від 17 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності в актах громадського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни і доповнення.

Отже, передумовою для звернення особи до суду із заявою про встановлення юридичних фактів, що мають значення для оформлення спадкових прав є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини та довідка з РАЦСу про неможливе відновлення втраченої інформації чи відмова в цьому.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно із ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

При цьому в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що залежно від мети встановлення фактів, заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, інші спадкоємці.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В той же час, в заяві взагалі не вказано про наявність чи відсутність інших спадкоємців та не зазначено чи наявний спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження.

Оскільки метою звернення до суду із вказаною заявою є необхідність встановлення юридичного факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа для отримання спадщини, заявнику необхідно зазначити відомості /із наданням відповідних доказів/ про заінтересованих осіб, які прийняли спадщину за померлим ОСОБА_2 , за участю яких має розглядатись зазначена справа окремого провадження, або про факт їх відмови про прийняття спадщини, а в разі їх відсутності відповідний орган місцевого самоврядування (територіальна громада) за місцем відкриття спадщини.

Стаття 258 ЦПК України зобов`язує заявника у заяві вказувати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, який просить заявник встановити, та приєднувати до заяви докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Разом з тим, заявником не зазначено докази які не можуть бути подані разом із заявою, всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що заява подана без додержання вимог, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, а тому підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Ожеледа П.М. про встановлення юридичного факту, що має значення (факту родинного зв`язку та належності документів) залишити без руху, для усунення вказаних недоліків викладених в ухвалі.

Встановити заявникам для усунення недоліків строк 10 днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана суддею 28.02.2022.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка