Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1757/21

22 лютого 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді: Міськевич О.Я.,

з участю секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

представника позивача: Брайляк Е.Я.

розглянувши у порядку загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ"Фінпром Маркет", треті особи які не заявляють самостійних вимог на придмет спору : Приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, Державний виконавець Бурій Назарій Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким , що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ "Фінпром Маркет", треті особи які не заявляють самостійних вимог на придмет спору: Приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, Державний виконавець Бурій Назарій Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким , що не підлягає виконанню.-

В обгрунтування позивач посилається на те, що 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис №5613 від 04.02.2021 р., згідно якого з нього на користь ТзОВ"Фінпром Маркет" було стягнуто заборгованості в сумі 19100,00 грн., що складається з: 4000,00 грн. тіло кредиту; 15050,00 грн. за нарахованими та несплаченими процентами і комісії; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Про вчинення вказаної нотаріальної дії йому стало відомо з постанови про відкриття виконавчого провадження № 65714513 від 09.06.2021 року, яке було відкрито державним виконавцем Надвірнянського РВ ДВС ПЗ МУМЮ (м. Івано-Франківськ). Також з даного виконавчого провадження він дізнався і про факт існування незрозумілої для нього заборгованості перед ТзОВ"Фінпром Маркет".

Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса, ТзОВ "Фінпром Маркет" було відступлено право вимоги за кредитним договором №, який ніби то він 26.11.2017 року уклала з ТзОВ «Інфінанс» на суму 4000,00 грн. Однак, вона жодних кредитних договорів з ТзОВ «Інфінанс» він не укладав, відповідно коштів не отримував, тому стягнення з нього заборгованості є незрозумілим.

Тому вважає, що виконавчий напис вчинено в порушеннями чинного законодавста, вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій та вимог ЦК (ЦПК) України щодо строків позовної давності. Жодних вимог від відповідача щодо усунення порушені нібито укладеним кредитним договором шляхом сплати заборгованості йому ненадходили. Відповідачем не зроблено розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором № 09767162 від 26.11.2017 року, суми боргу за кредитом, відсотки за нібито користування кредитом та комісію.

Короткий зміст заяви відповідача:

14.09.2021 року від представника відповідача ТзОВ "Фінпром Маркет", поступила заява про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню, клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Зазначив, що нотаріус вчинив виконавчий напис в порушення вимог ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки заборгованість не є безспірною, та вчинено з порушення строків. Тому просив, визнати виконавчий напис таким що не підлягає виконанню, вчинений 04.02.2021року за №5613 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Фінпром Маркет" заборгованості в сумі 19100,00 грн. Також просив стягнути з ТзОВ "Фінпром Маркет" на користь позивача ОСОБА_1 сплачених судових витрат по справі.

Представник відповідача ТзОВ "Фінпром Маркет", в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення засідання повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією про що свідчить розписка про вручення. При цьому директором ТзОВ "Фінпром Маркет" попередньо подано письмову заяву, в якій зазначено, що відповідач просить задовільнити позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та частково задовільнити вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору. При цьому заперечує проти стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Також заявив клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Третя особа: приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення засідання повідомлявся завчасно належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Третя особа: державний виконавець Бурій Назарій Іванович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином рекомендованною кореспонденцією, однак від нього поступила заява в якій просить справу слухати в його відсутності.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 року по даній справі відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №5613 від 04.02.2021 р., згідно якого з ОСОБА_1 на користь ТзОВ"Фінпром Маркет" стягнуто заборгованості 19100,00 грн., що складається з: 4000,00 грн. заборогованість по тілу кредиту; 15050,00 грн. заборогованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 61).

09.06.2021року державним виконавцем Надвірнянського РВ ДВС ПЗ МУМЮ (м. Івано-Франківськ) Бурій Н.І. відкрито виконавче провадження № 65714513 від 09.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ"Фінпром Маркет" 19100,00 грн. боргу (а.с. 62).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому, у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними.

ТзОВ "Фінпром Маркет", приватному нотаріусу Остапенко Євгену Михайловичу суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З позовної заяви вбачається, що позивачу ОСОБА_1 з листопада 2017 року жодної письмової вимоги про усунення порушень від ТОВ «Інфінанс» чи його правонаступників ТОВ «Фінпром Маркет» надіслано не було. Вказана обставина відповідачем не спростована.

Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі і з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленогостаттею 88 Закону України «Про нотаріат»

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін.

Разом з тим відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті.

Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки.

Згідно п. 3.4 гл. 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом.

Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не пересвідчився у тому, що з дня виникнення права вимоги по вказаному кредитному договору минуло більше трьох років.

Згідно з вимогами ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, а отже, виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами строку позовної давності.

Також, суд знаходить обґрунтованими доводи сторони позивача про те, що ТзОВ"Фінпром Маркет" звернулося за отриманням виконавчого напису нотаріуса поза межами встановленого законом строку для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, який безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України і становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Позивач посилається на необґрунтованість заборгованості та пропуск строку позовної давності, спростування цьому суду не надано ні відповідачем ні третьою особою - заяви про вчинення виконавчого напису, інших документів, які стали підставою для його вчинення і свідчать про безспірність заборгованості.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Як встановлено судом, правнича допомога надавалась позивачу ОСОБА_1 адвокатом Брайляк Е.Я. на підставі договору про надання правової допомоги від 1202/21від 18.02.2021 року. Згідно попереднього розрахунку судових витрат витрати які очікує понести позивач становлять 8862, грн., а саме: 1000,00 грн. - за підготовки матеріалів по справі, 1000,00 грн. - складання адвокатських клопотань, заяв, запитів, 1500,00 грн. складання заяви про забезпечення позову; 2000,00 грн. за підготовку та складання позовної заяви, 2000,00 грн. - за представлення інтересів у судових засіданнях (а.с. 6).

Згідно квитанцій за № 144 від 23.07.2021 року за надання правової допомоги адвокату Брайляк Е.Я. позивачем ОСОБА_1 сплачено 7954,00 грн. (а.с. 5).

Згідно акту приймання передачі наданих послуг вбачається, що адвокатом Брайляк Е.Я. надано послуги за договорм про надання правової допомоги, а позивачем отримано та сплачено 7500,00 грн. з них: 1000,00 грн. - за підготовки матеріалів по справі, 1000,00 грн. - складання адвокатських клопотань, заяв, запитів, 1500,00 грн. складання заяви про забезпечення позову; 2000,00 грн. за підготовку та складання позовної заяви, 2000,00 грн. - за представлення інтересів у судових засіданнях (а.с.73).

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що слід стягнути з відповідачана користь позивача сплачені витрати за надання професійної правничої допомоги, які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн. (а.с. 4), суд повністю задоволив позов.

Тому з відповідача ТзОВ"Фінпром Маркет" на користь ОСОБА_1 , підлягає стягненню - 8862,00 грн. сплачених судових витрат по справі.

Доводи представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували договору правової допомоги, повну оплату правничої допомоги та повний перерахунок коштів адвокату в сумі 8862,00 грн., не заслуговують на увагу, оскільки зазначені доводи підтвердженні належними та допустими докази, які долучені позивачем та містяться в матеріалах справи.

Висновки суду:

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, відсутні підстави вважати, що заборгованість є безспірною, однак нотаріус зазначені обставини не прийняв до уваги та здійснив виконавчий напис, який не підлягає до виконання.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню вчинений від 04.02.2021року за №5613 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ"Фінпром Маркет" заборгованості в сумі 19100,00 грн.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача ТзОВ"Фінпром Маркет" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 слід стягнути документально підтверджені судові витрати в розмір - 8862,00 грн. сплачених судових витрат по справі.

На підставі ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999року та керуючись ст.ст. 4, 19, 137, 141, 206, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТзОВ"Фінпром Маркет", треті особи які не заявляють самостійних вимог на придмет спору : Приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, Державний виконавець Бурій Назарій Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким , що не підлягає виконанню задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04.02.2021року за №5613 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ"Фінпром Маркет" заборгованості в сумі 19100,00 грн.

Стягнути з ТзОВ"Фінпром Маркет" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 - 8862,00 грн. сплачених судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТзОВ"Фінпром Маркет", адреса м.Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А. офіс 204 , 08205.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса м.Київ, вул.. Мала Житомирська, 6/5, Київської області, п.і. 01001.

Державний виконавець Бурій Назарій Іванович, м.Надвірна вул.Грушевського, 18, Надвірнянського району, Івано-Франківської області

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 28.02.2022 року.