Номер провадження: 22-ц/813/5345/22
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.03.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/13845/20

Номер провадження: 22-ц/813/5345/22

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дубрянської Н.О.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України,

розглянув у відкритому судовому засіданні з власної ініціативи питання про звернення до профспілкового комітету первинної профспілкової організації (профспілкового представника) щодо надання згоди на звільнення працівника під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Абухіна Р.Д. 27 жовтня 2021 року,повний текст рішення складений 11 листопада 2021 року,

встановив:

У серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади судового експерта сектору почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних досліджень №2 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді судового експерта сектору почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних досліджень №2 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; 3) стягнути з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі - 1 355,96 грн. за кожний день вимушеного прогулу по день поновлення на роботі.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 14.05.2020 року судовому експерту сектору почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних досліджень №2 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Крючковій М.О. надано попередження.

В цьому попереджені йдеться про те, що наказом по Одеському НДІСЕ від 29 квітня 2020 року №74 з 30.04.2020 року введений в дію штатний розпис Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на 2020 рік, затверджений Державним секретарем Міністерства юстиції України ОСОБА_2 24.04.2020 року.

У попередженні запропоновано нібито єдину наявну у відповідача вакантну посаду - судового експерта на період відсутності основного працівника за строковим трудовим договором, тобто з погіршенням умов праці. Адже, позивачка працювала за безстроковим трудовим договором.

20.07.2020 року був виданий наказ Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №264-к, за підписом в.о. директора Чердинцева Ю.Г., про звільнення ОСОБА_1 ..

У вказаному наказі зазначається, що у зв`язку зі зміною структури Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, затвердженої 10.04.2020 року Міністром юстиції України, змін в організації праці, наказу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29.04.2020 №74-о.д. «Про введення в дію штатного розпису ОНДІСЕ» та відповідно до п.1 ст. 40, ст. 44, ст. 49-2 Кодексу Законів про працю України, звільнено ОСОБА_1 , судового експерта сектору почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних досліджень №2 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, 21 липня 2020 року згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з реорганізацією.

За час роботи в ОНДІСЕ позивачка 04.07.2019 року була нагороджена почесною грамотою за підписом директора Ріпенко А.І. за сумлінну працю, високий професіоналізм, зразкове виконання службових обов`язків та з нагоди професійного свята - Дня судового експерта.

Позивачка вважає наказ про звільнення №264-к від 20 липня 2020 року та попередження від 30.04.2020 року незаконними, безпідставними, винесеними з грубим порушенням норм діючого законодавства України про працю, та таким, що підлягають скасуванню (а. с. 1 - 7).

У відзиві на позовну заяву Мілютіна Ірина Анатоліївна , діюча від імені Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, просить відмовити в задоволенні вищевказаного позову. Вказує на те, що підставою для винесення оскаржуваного наказу є те, що за період з 01.02.2019 року по 20.07.2020 рік, час коли позивачка займала посаду судового експерта з почеркознавчих досліджень, структурним підрозділом з почеркознавчих досліджень виконано 562 одиниці експертної роботи, з яких лише одну судову почеркознавчу експертизу виконала позивачка у складі комісії. Разом з тим, ОСОБА_1 отримувала на постійній основі надбавки та премії (а. с. 36 - 44).

Рішенням Приморськогорайонного суду міста Одеси від 27 жовтня 2021 року задоволено вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади судового експерта сектору почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних досліджень №2 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді судового експерта сектору почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних досліджень №2 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Стягнуто з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі - 431 195,28 грн..

Стягнуто з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в дохід держави судовий збір в розмірі - 840,80 грн..

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції. Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

В ОНДІСЕбув укладений колективний трудовий договір та обрана уповноважена особа - представник трудового колективу. Отже, з ним повинні були узгодити звільнення позивачки, оскільки ця особа має усі права, аналогічні з профспілковим комітетом первинної профспілкової організації на підприємстві.

Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної правової підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновленим на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки звільнення ОСОБА_1 відбулося 21 липня 2020 року, то і обчислювати середній заробіток за час вимушеного прогулу необхідно не із заробітної плати за червень і травень, які передували звільненню, а і заробітної плати за квітень та травень, адже в червні ОСОБА_1 знаходилася у відпустці.

Відповідно до довідки про доходи від 28.07.2020 року, позивачці нараховано заробітну плату в квітні 2020 року - 12 413,34 грн., травні 2020 року - 41 824,94 грн., червні 2020 року - 0,00 грн..

Заробітна плата ОСОБА_1 за квітень складає - 12 413,34 грн., за травень - 41 824,94 грн.. Середньоденна заробітна плата складає - 1 355, 96 грн. = (12 413,34 грн. + 41 824,94 грн.) : 40 робочих днів.

Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 21 липня 2020 року по 27.10.2021 року складає - 318 днів.

Отже, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача, складає - 431 195,28 грн. =1355,96 грн. х 318 днів (а. с. 93 - 99).

В апеляційній скарзі Одеський науково-дослідного інститут судових експертиз Міністерства юстиції України просить рішення Приморськогорайонного суду міста Одеси від 27.10.2021 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норма процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права (а. с. 102 - 111).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року (а. с.122).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року призначено розгляд справи за апеляційною скаргою Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року (а. с. 123).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2022 року виправлено описки, допущені в ухвалах Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення справи до розгляду, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а. с. 155).

03.02.2022 року від адвоката Хажинського Руслана Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу (а. с. 156 - 160).

Колегією суддів на обговорення винесено питання про звернення до профспілкового комітету первинної профспілкової організації ОНДІСЕ (профспілкового представника) щодо розгляду питання про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути питання про звернення до профспілкового комітету первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про надання згоди на звільнення працівника за відсутності учасників справи.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних права або виконанні обов`язків щодо доказів, а також і інших випадках, передбачених цим Кодексом, зокрема коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подають сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Предметом доказування під час розгляду даної справи зокрема є - дотримання процедури звільнення працівника, у тому числі - надання згоди профспілковим комітетом первинної організації установи, а за відсутності виборного органу первинної профспілкової організації - профспілковим представником згоди на розірвання трудового договору.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (далі - Закон 1045-XIV ) громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати профспілки, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі профспілок.

Статтею 37 Закону 1045-XIV визначено, що профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки. Якщо на підприємстві, в установі або організації діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства, установи або організації щодо укладання колективного договору здійснюється об`єднаним представницьким органом, який утворюється цими первинними профспілковими організаціями, за ініціативою будь-якої з них. У цьому випадку кожна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов`язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Представницький орган утворюється на засадах пропорційного представництва. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси найманих працівників при підписанні колективного договору.

Профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів. Статути (положення) профспілок приймаються з`їздами, конференціями, установчими або загальними зборами членів профспілки відповідного рівня і не повинні суперечити законодавству України (ч. 1,2 ст. 14 Закону 1045-XIV).

Частиною дев`ятою статті 16 Закону 1045-XIV профспілка, об`єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту.

Рішенням конституційного суду України № 11-рп/2000 від 18.10.2000 року визнані неконституційними положення Закону про початок діяльності профспілок з моменту їх державної реєстрації, та зазначено, що положення Закону в частині встановлення таких умов легалізації профспілок, які фактично пов`язують початок діяльності створеної з метою забезпечення і захисту інтересів працівників організації як профспілки з моментом її реєстрації у відповідних органах, що рівнозначно вимозі про попередній дозвіл на утворення профспілки, не відповідають частині третій статті 36 Конституції України.

Таким чином, законодавець встановив початок правосуб`єктності профспілки саме з моменту її утворення шляхом прийняття статуту установчими або загальними зборами членів профспілки, та визначив можливість існування на одному підприємстві декілька професійних спілок.

ОСОБА_1 у позовні заяві посилається на те, що на підприємстві був укладений колективний трудовий договір та обрана уповноважена особа - представник трудового колективу, з яким ним повинні були узгодити звільнення ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 9 ст. 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження у справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Також, відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16 (провадження № 61- 30894сво18) зазначено, що «як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП) суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення під час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору».

Згідно з п. 15 Постанови Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року, «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами та доповненнями, суд встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмові профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевказане, та оскільки, в матеріалах справи відсутній висновок профспілкового комітету первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне звернутись до профспілкового комітету первинної профспілкової організації (профспілкового представника) установи та зобов`язати розглянути на засіданні комітету з додержанням вимог ст. 43 КЗпП України питання про надання згоди (відмову у наданні згоди) на звільнення ОСОБА_1 з посади судового експерта сектору почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних досліджень №2 Одеського науково-дослідного інституту судових експертних Міністерства юстиції України, за ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про звернення до профспілкового комітету про надання згоди на звільнення працівника оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Вказана ухала може бути оскаржена тільки в частині зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 43 КЗпП України, ст. ст. 258-261, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Звернутись до Профспілкового комітету первинної профспілкової організації Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, за його відсутності - до профспілкового представника вказаної установи та зобов`язати розглянути на засіданні комітету або профспілковим представником, з додержанням вимог ст. 43 КЗпП України, питання про надання згоди (відмову у наданні згоди) на звільнення ОСОБА_1 з посади судового експерта сектору почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних досліджень №2 Одеського науково-дослідного інституту судових експертних Міністерства юстиції України, за ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Попередити, що профспілковий комітет первинної профспілкової організації установи (профспілковий представник) розглядає у п`ятнадцятиденний строк питання про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 .

До одержання рішення профспілкового комітету первинної профспілкової організації установи (профспілкового представника) - розгляд справи зупинити.

Копію ухвали для виконання направити до профспілкового комітету первинної профспілкової організації установи (профспілкового представника) Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім в частині зупинення провадження.

Повний текст ухвали складений 23 березня 2022 року

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе