Справа № 442/494/22
Провадження № 4-с/442/9/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 за участю сторін виконавчого провадження АТ «Таскомбанк», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича на дії державного виконавця .,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 за участю сторін виконавчого провадження АТ «Таскомбанк», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо накладення арешту на його рахунок для виплати заробітної плати у АТ КБ « Приватбанк» , банківський рахунок НОМЕР_1 та банківську картку призначену для зарахування заробітної плати та скасування постанови про арешт коштів боржника від 16.12.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем у виконавчому провадженні ВП №67932569

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що він, ОСОБА_1 , є боржником на підставі виконавчого листа №2-3144/2010, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення коштів солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №034-2008-081 від 29 січня 2008 року у розмірі 109715,62 дол. США в еквіваленті до гривні становить 868805,08 грн. (по курсу НБУ станом на 03.11.2010р.), а також судові витрати в сумі 1820 грн. Стягнення боргу проводилося Дрогобицьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ВП №49421829. Однак, 02.12.2021 року державним виконавцем на підставі заяви стягувача було винесено «Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві» по виконавчому провадженні № 49421829.

17 грудня 2021 року він намагаючись зняти кошти зі своєї банківської картки виявив, що на неї накладено заборону для зняття коштів. Постанову про відкриття виконавчого провадження №67932569, він не отримував, а про відкриття виконавчого провадження дізнався з Єдиного Державного реєстру боржників. З метою досудового врегулювання даної ситуації 20.12.2021 року, він звернувся до Приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича із заявою про зняття арешту з заробітної банківської картки та згідно відповіді №12842 від 28.12.2021 року Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, останній послався на абзац другий частини другої статті 59 Закону України» «Про виконавче провадження» та зазначив, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із Законом. Також приватний виконавець у 18 абзаці своєї відповіді №12842 від 28.12.2021р. зазначив, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом, при цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, а тому отримавши дану відповідь приватного виконавця, він вирішив звернутися в АТ КБ «Приватбанк», з метою виправлення допущеної ними помилки щодо арешту його банківської картки на яку він отримує заробітню плату.

04.01.2022 року, він звернувся з заявою про зняття арешту з заробітної банківської картки до відділення АТ КБ «Приватбанк» в м.Дрогобичі, а також метою якнайшвидшого вирішення даного питання, він також 04.01.2022р. направив аналогічну заяву про зняття арешту з заробітної банківської карти в Центральне відділення АТ КБ «Приватбанк» в м.Дніпро.

Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 10.01.2022 року №20.1.0.0.0/7- 220106/11252 на 25-ВБ від 06.01.2022р. Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк повідомив, що Банк був змушений накласти арешт на кошти, які знаходятья на його рахунках дотримуватись вимог чинного законодавства України. Водночас, у Постанові не зазначено, що накладення арешту має здійснюватися Банком на всі кошти, крім цільових. Тому, якщо арешт було накладено на грошові кошти, на які не може бути звернено стягнення відповідно до чинного законодавства України, йому було рекомендовано сформувати у системі Інтернет-банкінгу Приват24 довідку про цільове призначення картки та звернутися з вказаною довідкою до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. для зняття арешту з таких грошових коштів.

Однак, вжитті ним заходи щодо врегулювання даної ситуації позитивного результату не принесли. Приватний виконавець посилається на дії АТ КБ «Приватбанку», а АТ КБ «Приватбанк» заперечує, та тлумачить, що арешт може бути знятий тільки згідно постанови приватного виконавця або за рішенням чи ухвалою суду.

Вважає, що приватним виконавцем Білецьким Ігорем Мироновичем не дотримано всіх вимог чинного законодавства України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 16.12.2021 року, просить скаргу задоволити, а постанову скасувати.

В судове засідання представник скаржника Бердар С.В. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять проводити розгляд скарги у відсутності їхнього представника, а тому суд розглянув справу у відсутності представника скаржника на підставі наявних доказів по справі.

Представник стягувача АТ «Таксомбанк» в судове засіднанння не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про відкладення розгляду скарги.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, неявка у судове засідання стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши доводи викладені у скарзі та додані до неї матеріали, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчий лист №2-3144/2010 виданий Дрогобицьким районним судом Львівської області 02.10.2010. про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 109715,62 дол. США в еквіваленті до гривні становить 868805,08 грн., а також судові витрати в сумі 1820,00 грн. та у відповідності до ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 16.12.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67932569, в межаж якого винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

16.12.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника, яку за допомогою АСВП скеровано до «учасників обміну».

Згідно відповіді на заяву надану 28.12.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. встановлено, що такою відмовлено ОСОБА_1 щодо зняття арешту із рахунку, зокрема мотивовано, що виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах крім тих, накладення арешту на які заборонено законом, при цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходжене на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язане повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусовіе виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб)- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у мехах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятити відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи де виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на при виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом Україні органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він собі вільно обирає або на яку він вільно погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст.2, ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 статті 115, ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.ч. 1, 6 ст.24, ч. 3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст.25 ЗУ «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає Законом громадянина на своєчасне одержання заробітної плати.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

Статтею 57 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача.

В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржникам, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Тобто рахунки , які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а видокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Крім того, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати уразі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі №905/361/19 зазначено, що виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати зарплати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати має бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначений з виплати заробітної плати.

Оскільки згідно відповіді на заяву надану 28.12.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. вбачається, що відмовлено ОСОБА_1 щодо зняття арешту із рахунку, а за змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, зважаючи на те, що накладений на рахунок для виплати заробітної плати у АТ КБ « Приватбанк» , банківський рахунок НОМЕР_1 та банківську картку призначену для зарахування заробітної плати, скаржника ОСОБА_1 , арешт унеможливлює отримання заявником будь-яких коштів заробітної плати, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича задоволити.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича при винесенні постанови від 16.12.2021 року у виконавчому провадженні ВП №67932569 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати у АТ КБ « Приватбанк», банківський рахунок НОМЕР_1 та банківську картку призначену для зарахування заробітної плати, скаржника ОСОБА_1 , неправомірними.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника 16.12.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем у виконавчому провадженні ВП №67932569 в частині накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати у АТ КБ « Приватбанк», банківський рахунок НОМЕР_1 та банківсьтку картку призначену для зарахування заробітної плати на ім"я ОСОБА_1 .

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича зняти арешт з рахунку для виплати заробітної плати у АТ КБ « Приватбанк» , банківський рахунок НОМЕР_1 та банківсьтку картку призначену для зарахування заробітної плати на ім`я ОСОБА_1 .

Про виконання ухвали повідомити суд і заявника у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 15 днів.

Суддя Гарасимків Л.І.