Провадження №2/235/393/22
Справа №235/8910/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 лютого 2022 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 12.08.2021 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області, зареєстровано в реєстрі за №1112.

Відповідач ОСОБА_2 , колишній чоловік позивача, шлюб з яким розірвано 03.03.2015 року, зареєстрований у вказаному будинку, однак з моменту реєстрації, тобто з 2008 року, і по теперішній час за місцем реєстрації не мешкає, його місце знаходження та проживання не відомі. Ніяких речей, які б належали відповідачу, в будинку немає. Комунальні послуги він не сплачує.

Факт реєстрації відповідача в належному позивачу будинку перешкоджає останній реалізації її прав як власника.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 19 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на адресу його реєстрації судових повісток, згідно відмітки голови квартального комітету вручити повідомлення про виклик до суду на ім`я відповідача не представляється можливим, оскільки він за місцем реєстрації не проживає. Відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 серпня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за №1112, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №270193845 від 12.08.2021 року право власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12.08.2021 (а.с.10).

З довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради Донецької області №13546 від 02.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 з 11.04.2008 року зареєстрований ОСОБА_2 по теперішній час (а.с.17).

ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивача, шлюб між ними розірвано 03 березня 2015 року (а.с.16).

Згідно довідки №01-12/5937 від 25.11.2021 року та акту за № 01-12/5938 від 25.11.2021 року КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований з 11.04.2008, але з моменту реєстрації не проживав по теперішній час (а.с.18,19).

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 150 ЖК Української РСР передбачено право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно вимог ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно статті 163 ЖК Української РСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.316, 317, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72, 150, 163 ЖК Української РСР, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.4, 5, 10, 12, 81, 141, 223, 265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду або через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП невідомий.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2022 року.

Суддя