ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4478/21 Номер провадження 22-ц/814/729/22Головуючий у 1-й інстанції Дядечко І.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2021 року (повний текст рішення складено 28 грудня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач уклала шлюб з ОСОБА_1 , який вони зареєстрували 01 серпня 2020 року у Подільському районному у м. Полтава відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). У шлюбі у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син зареєстрований та проживає разом з позивачем. З 20 квітня 2021 року сторони проживають окремо і збираються розлучатися після досягнення дитини одного року.

Згідно судового наказу №537/2205/21, який набрав законної сили 01 липня 2021 року, відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Також відповідач має можливість сплачувати аліменти на її користь, як дружини, у якої проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці та працює в ТОВ «Універсальне агентство «ПРО-ФАРМА» на посаді - медичний представник та отримує заробітну плату орієнтовно 30 000,00 грн, проте не сплачує.

Враховуючи викладене, позивач прохала суд ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно із ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання, як дружини у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 серпня 2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем до суду не надано жодного належного доказу, тобто не доведено відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та, в свою чергу, позивачем суду не надано належних доказів на обґрунтування необхідності стягнення з відповідача аліментів на її утримання саме у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) та не надано доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу саме в такому розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2021 рокуне погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохає скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2021 року в частині стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача та постановити в цій частині нове рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/10 частини всіх видів доходів відповідача.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не врахувавши, що позивач є працездатною особою, яка не потребує матеріальної допомоги, отримує заробітну плату, соціальну допомогу та доходи від здачі в оренду нерухомості, які в сукупності забезпечують їй достатній прожитковий рівень, який набагато більший, ніж встановлений законом прожитковий мінімум, дійшов до хибного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача.

Також скаржником зазначено, що задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції стяг на користь держави з відповідача судовий збір як за задоволення позовних вимогам у повному обсязі, що суперечить чинним нормам процесуального законодавства.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник відповідача - адвокат Фєдосєєв Д.О., взявши участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги підтримав та прохав їх задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 01 серпня 2020 року (а.с. 3).

Сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 14 травня 2021 року Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 4).

Малолітній син сторін ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю - позивачем по справі ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 №22023 від 26 серпня 2021 року (а.с. 6) та довідкою про реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_3 №22024 від 26 серпня 2021 року (а.с. 5).

Згідно судового наказу, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 01 липня 2020 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

З довідки, виданої КП «Полтавська обласна дитяча клінічна лікарня Полтавської обласної ради» від 10 червня 2021 року за вих. № 48 вбачається, що позивач ОСОБА_2 працює в КП «Полтавська обласна дитяча клінічна лікарня Полтавської обласної ради» на посаді лікаря - інтерна з 01 серпня 2020 року (наказ від 28 липня 2020 року №24-к) по теперішній час (а.с. 64).

Відповідно до довідок, наданих АТ «ПриватБанк» 15 липня 2021 року, на рахунок ОСОБА_2 надійшла заробітна плата у розмірі: 28 серпня 2020 року - 3 754, 78 грн, 30 вересня 2020 року - 3 975,00 грн, 27 листопада 2020 року - 3 975,00 грн, 28 грудня 2020 року - 3 975,50 грн, 29 грудня 2020 року - 1 987, 00 грн, 29 січня 2021 року - 4 770,00 грн, 26 лютого 2021 року - 4 770, 00 грн (а.с. 62-63).

Згідно довідки, виданої ТОВ «Універсальне агентство «ПРО-ФАРМА» 16 серпня 2021 року за вих.№31, відповідач ОСОБА_1 працює в ТОВ «Універсальне агентство «ПРО-ФАРМА» з 17 січня 2018 року (наказ від 16 січня 2018 року №25-к/т) та на теперішній час займає посаду фахівця по роботі з клієнтами Офісу Слобожанського регіону Зовнішньої служби (а.с. 33).

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №3148 від 05 березня 2021 року, ОСОБА_1 має ряд хронічних захворювань, а саме: неспецифічний виразковий коліт; гастроезофагальна рефлюксна хвороба з ерозивним езофагітом; хронічний гастродуоденіт Н. pylori та ВСД за кардіальним типом та постміокардитичний міокардіофіброз СН0, що потребують періодичного проходження лікування (а.с. 42-43).

Судом першої інстанції було встановлено, що з квитанцій, наданих відповідачем в обґрунтування відзиву на позову заяву вбачається, що останній сплачує ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , а також додатково надає матеріальну допомогу на утримання дитини: купує іграшки, одяг, засоби гігієни та дитяче харчування (а.с. 36-41).

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо поданих до суду апеляційної інстанції документів

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги відповідачем додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та лист КП «Полтавська обласна дитяча клінічна лікарня Полтавської обласної ради» №05-01/02 від 14 січня 2022 року про надання інформації.

Відповідно до положень статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та лист КП «Полтавська обласна дитяча клінічна лікарня Полтавської обласної ради» №05-01/02 від 14 січня 2022 року про надання інформації подана апелянтом разом з апеляційною скаргою та вони не були подані до суду першої інстанції, відтак, з урахуванням положень статті 367 ЦПК України, не приймаються до уваги колегією суддів, так як жодні поважні причини щодо неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції в матеріалах справи відсутні та апелянтом не зазначені.

Щодо стягнення аліментів

Положеннями статті 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (частина перша статті 80 СК України).

Згідно з положеннями частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

Згідно із частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач в апеляційній скарзі, як на підставу зменшення розміру стягуваних на користь ОСОБА_2 аліментів зазначає, що позивач не потребує матеріальної допомоги, адже отримує заробітну плату, соціальну допомогу та доходи від здачі в оренду нерухомості, які в сукупності забезпечують їй достатній прожитковий рівень, який є набагато більшим, ніж встановлений законодавством прожитковий мінімум.

Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів наголошує, що позивач, як мати спільної з відповідачем малолітньої дитини, яка проживає разом із ОСОБА_2 , що підтверджується наданими до суду першої інстанції довідками про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та не заперечується відповідачем, має право на утримання від чоловіка незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Що ж стосується матеріального стану відповідача, то з довідки, виданої ТОВ «Універсальне агентство «ПРО-ФАРМА» 16 серпня 2021 року за вих.№31вбачається, що відповідач ОСОБА_1 працює в ТОВ «Універсальне агентство «ПРО-ФАРМА» з 17 січня 2018 року (наказ від 16 січня 2018 року №25-к/т) та на теперішній час займає посаду фахівця по роботі з клієнтами Офісу Слобожанського регіону Зовнішньої служби. Також судом першої інстанції було зазначено та вбачається із відзиву на позовну заяву, поданого ОСОБА_1 , що щомісячна заробітна плата відповідача становить в середньому 24000,00 грн.

Суд першої інстанції, урахувавши працездатний вік відповідача, його матеріальний стан, здійснення ним додаткових витрат на утримання малолітнього сина, наявність у апелянта захворювань та факт стягнення судом з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини, прийшов до обґрунтованого та законного рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання останньої у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно.

Натомість апеляційний суд зазначає, що відповідач не позбавлений права порушення питання про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.

Щодо стягнення судового збору

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , стягнув з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України «Про судовий збір»).

Так, скаржником зазначено, що не дивлячись на часткове задоволення позовних вимог, з нього було стягнуто судовий збір в дохід держави в повному обсязі, а не пропорційно до задоволених вимог.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є позивачем у справі про стягнення аліментів, то відповідно до норм чинного законодавства, вона є звільненою від сплати судового збору за подачу даної позовної заяви.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач прохала суд стягнути із ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання, як дружини у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а судом було задоволено часткового дану позовну вимогу - стягнуто на її користь із відповідача 1/6 частину від заробітку (доходу) щомісячно, то позовні вимоги позивача задоволені судом на 66,67 %.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та її звільнення від сплати судового збору, то стягненню із відповідача на користь держави підлягають судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог, що становить за подання позовної заяви - 605,36 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно з пунктом другим частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було допущено порушення норм процесуального права в частині розподілу судового збору, то колегія суддів вважає за потрібне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2021 року в частині розподілу судового збору змінити, стягнувши із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 605,36 грн замість 908,00 грн.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2021 року слід залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги відповідача по суті спору, а лише змінює судове рішення в частині стягнення судового збору за подачу позовної заяви в суді першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2021 року в частині розподілу судового збору - змінити, стягнувши із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 605,36 грн замість 908,00 грн.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2022 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська