Справа № 694/842/21
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2022 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Смалько С.А.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) до Звенигородської районної ради ( адреса: проспект Шевченка 68, м.Зенигородка, Звенигородського району Черкаської області, індекс 20202, , адреса електронної пошти , тел.. (04740) 2-24-76), Шевченківської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області (с.Шевченкове, Звенигородського району, Черкаської області) про стягнення заробітної плати, -

встанови:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з Звенигородської районної ради Черкаської області на її користь кошти в розмірі 26669,24грн., як середню заробітну плату за період з 01.01.2021. Допустити до негайного виконання рішення щодо присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більш ніж за один місяць.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона з 10.09.2018р. працює вчителем у Тарасівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради Черкаської області. 21.12.2020р. голова Шевченківської ОТГ повідомив про те, що на базі даної шкоди буде утворено Тарасівську філію опорного навчального закладу «Шевченківська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Шевченківської сільської ради, а тому в школі лишаються працювати лише вчителі початкових класів. З 25.01.2021р. позивач за відсутності власної вини не мала змоги виконувати свої посадові обов`язки вчителя. З того часу їй не виплачувалася заробітна плата. Вважає, що бездіяльність засновника Тарасівської ЗОШ І-ІІІ ступенів призвела до її вимушеного прогулу. Враховуючи, що розмір її середньої заробітної плати складає 6667,31грн., то за період з 01.01.2021 по 01.05.2021 відповідач повинен сплатити їй заробітну плату у розмірі 26669,24 грн..

Відповідач Звенигородська районна рада Черкаської області подала через канцелярію суду відзив на позов у якому просила у задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтований тим, що рішенням районної ради №27-15 від 15.03.2019р. «Про передачу із спільної власності територіальних громад сіл, міста Звенигородського району бюджетних установ та їх майна у комунальну власність Шевченківської сільської ради (ОТГ)» передбачено до 01.06.2019р. передати із спільної власності територіальних громад сіл, міста Звенигородського району у комунальну власність Шевченківської сільської ради (ОТГ) Тарасівську ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради Черкаської області. Рішенням районної ради №2-17 від 23.12.2020р. «Про внесення змін до рішення районної ради від 15.03.2019 №27-15» передбачено передачу об`єкта нерухомого майна, що підтверджується актом приймання-передачі від 05.01.2021. Дане рішення прийняте з метою повноцінного функціонування Тарасівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. З 01.01.2021 видатки на функціонування переданих до власності територіальних громад планувалося здійснювати з бюджетів таких територіальних громад. Також з 01.01.2021 було реорганізовано відділ освіти, культури, молоді та спорту Звенигородської РДА, який був органом управління Тарасівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради Черкаської області та ліквідовано бухгалтерію. Крім того нормами чинного законодавства не передбачено фінансування навчального закладу районною радою як засновника. Також вказують, що рішенням Шевченківської сільської ради від 29.06.2021 №8-20/VІІІ «Про прийняття до комунальної власності Шевченківської сільської ради юридичної особи Тарасівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради» вирішено прийняти юридичну особу Тарасівську ЗОШ І-ІІІ ступенів до комунальної власності Шевченківської сільської ради, що означає зміну власника даної юридичної особи. Враховуючи наведене права позивача не порушуються, оскільки зміна підпорядкованості установи не припиняє дії трудового договору.

В судове засідання представник Звенигородської районної ради Черкаської області не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач Шевченківська сільська рада відзив на позов не надала. Представник Шевченківської сільської ради Смалько С. А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказав, що на даний час засновником Тарасівської ЗОШ І-ІІІ ступенів дійсно є Шевченківська сільська рада Звенигородського району Черкаської області, вказаний навчальний заклад фактично не функціонує, оскільки у зв`язку зі створенням територіальних громад це виявилося економічно не можливим, крім того при передачі вказаної юридичної особи від Звенигородської районної ради не була передана значна кількість документів стосовно працівників. Разом з тим позивачеві пропонувалися інші посади від яких остання відмовилась і продовжувала рахуватися у Тарасівській ЗОШ І-ІІІ ступенів при цьому не виконуючи жодних трудових обов`язків. Після прийняття вказаної ЗОШ до комунальної власності Шевченківської сільської ради 01.07.2021 позивач перебувала у відпустці. З серпня 2021 отримує заробітну плату, проте борг просить стягнути по 01.09.2021.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.05.2021 року позовну заяву залишено без руху.

25.05.2021 року позивачем подано позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської районної ради та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12.07.2021 Звенигородською районною радою подано заяву про залучення Шевченківської сільської ради в якості третьої особи.

21.07.2021 ОСОБА_1 подано клопотання про залучення Шевченківської сільської ради в якості співвідповідача та клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 09.09.2021 було залучено Шевченківську сільську раду в якості третьої особи та вирішено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

13.10.2021 представник Звенигородської районної ради, подав заяву про розгляд справи без його участі та клопотання про доручення доказів до матеріалів справи.

13.10.2021 року судове засідання не відбулося в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні 23.11.2021 було задоволено клопотання позивача залучено Шевченківську сільську раду в якості співвідповідача. Розпочато судовий розгляд та в подальшому оголошено перерву в судовому засіданні до 18.01.2022 року.

02.12.2021 року позивачем подано заяву про проведення судових засідань без її участі.

17.01.2022 року позивачем подано клопотання про виклик свідка, клопотання про залучення до справи Тарасівську загальноосвітню школу Шевченківської сільської ради в особі ліквідаційної комісії та Шевченківську сільську раду Звенигородського району Черкаської області, а також подано позовну заяву в новій редакції, в якій змінено позовні вимоги та змінено відповідачів у справі.

18.01.2022 року судове засідання не відбулося в зв`язку з перебуванням головуючого судді Сакун Д.І. у іншому судовому засіданні.

23.02.2021 року до канцелярії Звенигородського районного суду Черкаської області поштою надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі позивача в зв`язку з сімейними обставинами.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.02.2022 року клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості належного відповідача Тарасівську загальноосвітню школу Шевченківської сільської ради в особі Ліквідаційної комісії та Шевченківську сільську раду Звенигородського району Черкаської області - залишено без задоволення. Подану позовну заяву позивача ОСОБА_1 в новій редакції - залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, судом встановлено, наступні фактичні обставини.

Відповідно до довідки Тарасівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради Черкаської області від 26.04.2021 № 34 ОСОБА_1 з 10.09.2020 перебуває в трудових відносинах з Тарасівською ЗОШ І-ІІІ ступенів і по даний час ці відносини не припинені (а.с.8).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Тарасівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради Черкаської області є комунальною організацією засновником якої є Звенигородська районна рада Черкаської області (а.с.10)

Згідно з рішенням Звенигородської районної ради №27-15 від 15.03.2019р. «Про передачу із спільної власності територіальних громад сіл, міста Звенигородського району бюджетних установ та їх майна у комунальну власність Шевченківської сільської ради (ОТГ)» передбачено до 01.06.2019р. передати із спільної власності територіальних громад сіл, міста Звенигородського району у комунальну власність Шевченківської сільської ради (ОТГ) Тарасівську ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради Черкаської області.(а.с.33-35)

Відповідно до рішення Шевченківської сільської ради від 29.06.2021 №8-20/VІІІ «Про прийняття до комунальної власності Шевченківської сільської ради юридичної особи Тарасівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради» вирішено прийняти юридичну особу Тарасівську ЗОШ І-ІІІ ступенів до комунальної власності Шевченківської сільської ради з 01.07.2021р. Внести зміни у назву засновника юридичної особи, шляхом виключення зі складу засновників Звенигородську районну раду.(а.с.44).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Тарасівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Шевченківської сільської ради є комунальною організацією засновником якої є Шевченківська сільська рада.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 24 КЗпП України укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сторонами у справі є позивач і відповідач, між якими саме і виник спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом до відповідача.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Вказані положення були роз`яснені судом позивачеві у судовому засіданні.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Близькі за змістом висновки сформульовані також у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 635/7642/16ц (провадження № 61-42670св18) вказано, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову у позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Подібний за змістом висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19).

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Тарасівською ЗОШ І-ІІІ ступенів. Вказане підтверджено довідкою Тарасівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Звенигородської районної ради Черкаської області від 26.04.2021 № 34.

Окремо слід зазначити, що ані копії трудової книжки, ані наказу про призначення на посаду позивачем надано не було, клопотання про витребовування доказів не заявлялися.

Тарасівська ЗОШ І-ІІІ ступенів є юридичною особою у формі комунальної установи.

Відповідно, на Тарасівську ЗОШ І-ІІІ ступенів як роботодавця покладено передбачений статтею 21 КЗпП України обов`язок виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи.

Згідно із приписами статті 80 Цивільного кодексу України юридична особа? ? наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю та може бути позивачем та відповідачем у суді.

У відповідності до положень статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

ОСОБА_1 , як позивач, просила суд, стягнути заборгованість по заробітній платі.

Із змісту вказаних вимог убачається, що вони стосуються прав та обов`язків Тарасівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, як особи, за рахунок якої можливо задовольнити ці позовні вимоги.

Разом із тим,? ? Тарасівська ЗОШ І-ІІІ ступенів не була залучена до участі у справі в якості відповідача (співвідповідача).

При цьому судом наголошувалося позивачеві на перебування її у трудових відносинах саме з вказаною юридичною особою і роз`яснювалося її право на визначення відповідача.

Відповідно до частини першої статті 176 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Нормами ЦК України передбачено, що територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин - можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. Водночас територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом, а юридичні особи, створені територіальними громадами, у свою чергу, не відповідають за зобов`язаннями відповідно територіальних громад.

Підстави та умови субсидіарної відповідальності визначаються положеннями статті 619 ЦК України.

За загальним змістом цієї норми субсидіарна відповідальність повинна бути передбачена договором або законом, така відповідальність настає за умови пред`явлення вимоги до основного боржника та його відмовою від задоволення вимог кредитора або не надсилання відповіді у розумний строк про задоволення вимоги.

Тобто, виходячи зі змісту вказаної норми, підставою для застосування субсидіарної відповідальності для засновників таких юридичних осіб має бути виключно пряма вказівка закону або договору.

Жодних доводів стосовно цього позивачем надано не було.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так позивачем не надано ані копії трудової книжки, ані Статуту роботодавця, ані штатного розпису. Клопотань про витребування жодних доказів також заявлено не було, так само як і клопотань про заміну чи залучення до участі у розгляді справи роботодавця.

Аналогічна правова позиція відображена у Постанові ВС від 17 березня 2021 року у справі № 731/115/20.

Відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відтак судом не надається оцінка інших доводів сторін, оскільки вони не спростовують вищенаведеного.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) до Звенигородської районної ради ( адреса: проспект Шевченка 68, м.Зенигородка, Звенигородського району Черкаської області, індекс 20202, , адреса електронної пошти , тел.. (04740) 2-24-76), Шевченківської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області (с.Шевченкове, Звенигородського району, Черкаської області) про стягнення заробітної плати - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15X111 «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення виготовлено та підписано 24.02.2022

Суддя

Д.І.Сакун