Провадження № 2/235/316/22
Справа № 235/8640/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення коштів стягнутих за виконавчим написом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко Алла Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», -
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення коштів, стягнутих за виконавчим написом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., АТ «Державний ощадний банк України».
У неї взагалі не існує будь-яких зобов`язань на будь-яку суму перед АТ «Банк Форвард». При розгляді та визначенні розміру грошової суми, яка зазначена у виконавчому написі, вона була позбавлена можливості взяти участь у вирішенні цього питання та була незаконно обмежена у праві заперечити (спростувати) розмір заборгованості. Більш того, в неї не існує перед іншими юридичними чи фізичними особами будь-яких зобов`язань, відносно вимог про виконання яких не сплив би строк позовної давності та відносно яких за законом можна б було відступити до АТ «Банк Форвард» права вимоги відносно неї.
Тому вважала, що розмір заборгованості не є безспірним, а приватний нотаріус КМНО Сазонова О.М. не мала вчиняти виконавчий напис без підтвердження того, що заборгованість є безспірною та у зв`язку із тим, що норми, які давали нотаріусам право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, були скасовані постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року.
Вона не отримувала ані від відповідача, ані від нотаріуса, ані від іншої особи, яка могла би бути відносно неї кредитором, жодних листів, повідомлень, вимог, попереджень чи будь-якої іншої інформації про наявність в неї грошової заборгованості.
Станом на дату подання позову з її карткового рахунку вже стягнуто кошти у сумі 19 518,86 грн на виконання постанови про арешт коштів боржника.
На підставі викладеного просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернути стягнуті кошти в розмірі 19 518,86 грн та 5786,79 грн в якості відшкодування збитків, які вона понесла на оплату витрат на виконавче провадження
28 грудня 2021 року позивач збільшила позовні вимоги, просила повернути стягнуті кошти в розмірі 32 867,89 грн.
В зазначеній заяві позивачем зокрема вказано, що «Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» навіть після повного стягнення за виконавчим документом не зняв арешту з карткового рахунку позивача НОМЕР_2 .
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України, «Про виконавче провадження» та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.
Згідно ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.
Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15- 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 Закону України "Про теплопостачання", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", та статтею 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на окремий рахунок банку, на який здійснюється фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам.
Перелік рахунків фізичних осіб, на які може бути накладено арешт або звернення стягнення, чинним законодавством не встановлено.
Вичерпний перелік коштів фізичних осіб, на які не може бути звернено стягнення визначено ст.73 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до п.9.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.
Згідно п. 9.4.Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, Банк, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) клієнта, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів після отримання документа про арешт коштів.
Банк здійснює арешт коштів на рахунку клієнта, операції за яким були зупинені відповідно до статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", на підставі постанови державного виконавця, приватного виконавця, яка надійшла до банку після повідомлення банком державного виконавця, приватного виконавця про відкриття клієнтом цього рахунку.
Відповідно до оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника, приватним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти боржника що містяться на відкритих рахунках, а також кошти боржника на рахунках, що будуть відкриватись в подальшому.
Відповідно до частини першої, третьої ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначити та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Відповідно до Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк» на рахунок зараховуються суми пенсій, соціальної допомоги та прирівняних до них виплат, що перераховані відповідними державними та іншими органами, які здійснюють нарахування і виплату пенсій, соціальної допомоги та прирівняних до них виплат. Клієнт має право особисто або через інших осіб здійснювати поповнення Рахунку способами, що не суперечать чинному законодавству України.
Обслуговування карткового рахунку здійснюється АТ «Ощадбанк» відповідно до норм чинного законодавства.
Отже, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, та відповідно до вимог законодавства Банк виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6- 535цс15 кошти після зарахування на рахунок отримувача стали її власністю, втратили свій цільовий статус (заробітна плата, пенсія, соціальна допомога) та набули статусу вкладу.
Таким чином у АТ «Ощадбанк» відсутній обов`язок щодо встановлення підстав та змісту виконавчих документів, на підставі яких здійснюється виконавче провадження, а також відсутні будь-які повноваження щодо відмови у накладенні арешту згідно постанови державного виконавця з підстав змісту виконавчого документа.
Слід зазначити, що постанова про арешт коштів ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. від 29.09.2021 ВП № 66979884 станом на 10.01.2022 знаходиться на виконанні в АТ «Ощадбанк».
Постанови про зняття арешту з коштів позивача по ВП № 66979884 станом на 10.01.2022 до АТ «Ощадбанк» не надходило.
З огляду на викладене, за відсутності постанови відповідача про зняття арешту Банк не має можливості самостійно зняти арешт з коштів на рахунку Позивача.
Щодо вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення коштів стягнутих за виконавчим написом, слід зазначити, що АТ «Ощадбанк» не є учасником спірних правовідносин, оскільки такими учасниками є саме Позивач як боржник та АТ «Банк Форвард» як кредитор позивача.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, у встановлений строк відзив не подав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без участі її представника.
Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.
25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5410, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 32 867,89 грн.
29 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. відкрито виконавче провадження № 66979884 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса № 5410 від 25.08.2021 року (а.с.19).
Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідного до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст.50 вказаного Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.
Умови вчинення виконавчих написів визначені у ст.88 Закону України «Про нотаріат». Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Аналогічні положення містяться в главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок).
Відповідно до Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів №1172).
Для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Приписами п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.2.2 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
На підставі наведених законодавчих приписів можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Подані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджували безспірність заборгованості за кредитним договором боржника перед стягувачем.
Наведене вказує на вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису з порушенням вимог, визначених ст.88 Закону України «Про нотаріат», за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а тому спірний виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року.
Виходячи з наведеного, виконавчий напис № 5410, вчинений 25.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на підставі незаконного та нечинного пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що також є підставою для визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 з її доходів було стягнуто коштів в погашення грошових зобов`язань в сумі 32 867,89 грн.
На підставі наведеного підлягає стягненню з відповідача на користь позивача стягнуті кошти в сумі 32 867,89 грн.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду надані наступні документи: договір про надання професійної правничої допомоги, укладений 24 листопада 2021 року між ОСОБА_2 , яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, та ОСОБА_1 , додаткова угода № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги.
В позовній заяві зазначено понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 3 200 грн, доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, позивачем не надано.
За таких обставин понесені позивачем витрати, пов`язані з правничою допомогою, в сумі 3 200 грн. відшкодуванню не підлягають.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідача.
Відповідно до ст.ст.256, 257, 261, 265 ЦК України, Законом України «Про нотариат», керуючись ст.ст.13, 19, 81, 141, 158, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Визнати виконавчий напис, вчинений 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 5410, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 32 867,89 гривень, таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 стягнуті грошові кошти у порядку договірного списання з карткового рахунку № НОМЕР_2 відкритому у АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 32 867 (тридцяти двох тисяч восьмисот шістдесяти семи) гривень 89 копійок, на відшкодування збитків на оплату витрат на виконавче провадження, виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в сумі 5 786 (п`яти тисяч сімсот вісімдесят шість) гривень 79 копійок, на відшкодування сплаченого судового збору 1 362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко