Дата документу 08.04.2022
Справа № 501/2193/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д

до

відповідача: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором

ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») 08.07.2021 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 24.05.2011 у розмірі 75564,62 грн. станом на 13.06.2021.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 24.05.2011.

Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується Випискою по рахунку та встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом був збільшений, на підставі умов Договору, відповідно до якого Відповідач дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до Умов договору, зокрема здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 13.06.2021 має заборгованість в сумі 79064,62 грн, з яких:

- 8126,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту,

- 67338,42 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками,

- 3600,00 грн. - нарахована пеня;

- 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 27.10.2021 надав до суду письмові пояснення на позовну заяву, просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с.111-112), посилаючись на те, що заборгованість за даним кредитним договором виплачено в рамках виконавчого провадження №54512895, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №501/1507/2016-ц від 17.01.2016.

Представник позивача 15.11.2021 надав до суду відповідь на відзив, просить суд задовольнити позов, посилаючись на те, що під час виконання відповідачем рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.09.2016 по справі №501/1507/2016-ц (а.с.122-123).

Відповідач ОСОБА_1 03.12.2021 надав до суду письмові пояснення, просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с.135-136).

Представник позивача 20.12.2021 надав до суду заперечення по пояснення, суд задовольнити позов (а.с.147-148).

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 08.07.2021 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.21).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 16.07.2021 позовну заяву залишено без руху (а.с.64-65).

Заявою від 26 липня 2021 року позивач усунув недоліки позову в повному обсязі.

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 28.08.2021 справу прийнято до свого провадження (а.с.105-106).

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав викладених у позові (а.с.56).

Відповідач ОСОБА_1 22.03.2022 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі з врахуванням пояснень та доказів, що надавались (а.с.160).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 24.05.2011.

Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується Випискою по рахунку та встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом був збільшений, на підставі умов Договору, відповідно до якого Відповідач дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до Умов договору, зокрема здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.09.2016 позов ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24.05.2011 у розмірі 68071,75 грн. (а.с.137).

Дане рішення суду виконане в повному обсязі, борг в сумі 68071,75 грн. з ОСОБА_1 стягнуто, виконавче провадження закінчено, про що свідчить копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2021 (а.с.113).

IV. Оцінка Суду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Судом встановлено, що заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.09.2016 позов ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24.05.2011 у розмірі 68071,75 грн. (а.с.137).

Дане рішення суду виконане в повному обсязі, борг в сумі 68071,75 грн. з ОСОБА_1 стягнуто, виконавче провадження закінчено, про що свідчить копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2021 (а.с.113).

Таким чином, суд вважає, що звернення з позовом про стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Отже, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (або не виконав) в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові № 14-154цс18 від 04 липня 2018 року.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 24.05.2011 станом на 13.06.2021, оскільки така заборгованість вже стягнута з нього заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.09.2016, а тому в позові відмовляє.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 24.05.2011 у розмірі 75564,62 грн. станом на 13.06.2021 - відмовити повністю.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко