441/293/22 2/441/364/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ференц О.І.

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городок за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання права власності на частки в житловому будинку як на майно колгоспного двору -

В С Т А Н О В И В:

22.02.2022 позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ОСОБА_1 , будучи власником будинку АДРЕСА_1 , хотів подарувати його своїй дочці - ОСОБА_2 , однак у нотаріуса їм повідомили, що такий будинок відноситься до суспільної групи «колгоспний двір» і на даний час живі інші члени цього двору, що унеможливлює відчуження частки у ньому. Згідно погосподарських книг с. Мавковичі та довідки Городоцької міської ради Львівської області № 203 від 07.02.2022 станом на 15.04.1988 -15.04.1991 членами цього колгоспного двору були вони та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Третя особа проживав у спірному будинковолодінні до 10.11.1988, після цієї дати вибув в с.см.т. Великий Любінь.

Оскільки належний їм житловий будинок в АДРЕСА_1 належить до суспільної групи «колгоспний двір», вони є єдиними членами такого двору, що не втратили права на частку у його майні, відтак за ними слід визнати право спільної часткової власності по Ѕ частині такого. Просили суд ухвалити рішення, яким визнати за кожним із них право спільної часткової власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 як частку у майні колгоспного двору.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, від них надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі та просять його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 09.03.2022 від нього надійшли письмові пояснення у справі, в яких він позов визнає та просить про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3 , в підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є його заява про розгляд справи у його відсутності. Позов просить задоволити.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання позову представником відповідача, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був ОСОБА_1 (а.с.27-32).

Згідно даних погосподарських книг с. Мавковичі Городоцького району Львівської області станом на 01.01.1991 та 01.01.1992 у вказаному колгоспному дворі проживали, а отже набули статусу членів колгоспного двору, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.29-32). Остання 22.02.2003 зареєструвала шлюб, змінивши своє прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 (а.с.8-9, 12). Таким чином останні стали власниками по 1/3 частині будинковолодіння АДРЕСА_1 кожен.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13), не виділивши за життя свою частку в майні колгоспного двору.

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності 01.07.1990р., майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991р. № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться в Закону УРСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 6 постанови від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) - положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р., мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до ст.123 ЦК УРСР. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи із того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Беручи до уваги те, що спірне домоволодіння відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», частка всіх членів такого, які проживали і були зареєстровані у вказаному будинковолодінні в період з 1980-х по 1991 складає по 1/3 частці за кожним із членів колгоспного двору.

Оскільки один член колгоспного двору - ОСОБА_4 , померла до виділення своєї частки у майні колгоспного двору, станом на день її смерті є живими інші двоє членів такого колгоспного двору - позивачі у справі, за останніми слід визнати право власності за кожним на1/2 частину такого майна.

На підставі викладеного, керуючись п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), ст.ст.10, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частину будинковолодіння АДРЕСА_1 як частку в майні колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на Ѕ частину будинковолодіння АДРЕСА_1 як частку в майні колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.