ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2022 року м. Чернівці

справа № 727/9888/21

Провадження № 22-ц/822/207/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Литвинюк І.М.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.,

секретар - Петранюк Ю.Т.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Тарасун Ольга Ігорівна , на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2022 року, головуючий у першій інстанції - Танасійчук Н.М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн безпідставно набутих коштів. Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2022 року частково задоволено заяву представника позивача - Тарасун О.І. про стягнення витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

На додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2022 року представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заяву представника позивача ОСОБА_1 - Тарасун О.І. задовольнити повністю.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, висновки суду, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, та ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, складають 24 300 грн. Така вартість правничої допомоги визначена за домовленістю сторін, є такою, що відповідає вимогам щодо обгрунтованості, розумності та неминучості, та підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, звертає увагу на те, що відповідачем не було подано заперечень на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, останній не просив зменшити їх розмір, тобто, фактично, не заперечував щодо неспівмірності витрат.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняючи частково заяву про розподіл витрат на правову допомогу, районний суд виходив з того, що позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі, що є очевидно непропорційним ціні позову та виходить за межі розумності та об`єктивності.

З таким рішенням суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 3 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою та четвертою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом частин 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Надання адвокатом Тарасун О.І. адвокатських послуг в суді першої інстанції при розгляді справи підтверджуються належними доказами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено а тому районний суд помилково відмовив у стягненні витрат на правничу допомогу.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19.

Матеріалами справи підтверджується, що у грудні 2021 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Тарасун О.І. надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу. До заяви долучено копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 01 жовтня 2021 року, копія акту виконаних робіт від 30 грудня 2021 року та копія Звіту від 30 грудня 2021 року. При цьому вказана заява рекомендованим листом направлена відповідачу.

У відповідності до додаткової угоди до договору від 30 грудня 2021 року загальна вартість гонорару Адвоката за надану правничу допомогу становить 24 300 грн без урахування ПДВ.

Зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що, відповідно до приписів частини п`ятої статті 137 ЦПК України, унеможливлювало вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу.

Підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених стороною позивача обставин відсутні.

З огляду на викладене, районний суд безпідставно зменшив розмір стягуваних витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 на його користь з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи у суді першої інстанції, у розмірі 24 300,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2022 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 24 300 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Тарасун Ольга Ігорівна , задовольнити.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2022 року змінити.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Тарасун Ольги Ігорівни про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 300 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк