БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8531/21
провадження № 2/361/1422/22
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

22 лютого 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Руминіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

У вересні 2021 року до суду надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 23 квітня 2016 року йому на праві спільної часткової власності належить Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 15 вересня 2020 року ОСОБА_2 подарувала позивачу іншу Ѕ частину вищевказаного будинку, тобто позивач являється єдиним власником даного будинку. За вказаною адресою зареєстрований відповідач, яка не проживає в житловому приміщенні з травня 2011 року, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку немає. За таких обставин, ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 23).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату його проведення повідомлялась належним чином, відзив не подала. Причини неявки суду невідомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Із свідоцтва про право власності на спадщину за законом та із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, видно, що ОСОБА_1 належить Ѕ частина житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування Ѕ частини будинку від 15 вересня 2020 року, ОСОБА_1 прийняв у дар Ѕ частину житлового будинку з будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 .

Із довідки Виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 4 особи: ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Зазначено, що ОСОБА_2 , зареєстрована, але фактично більше десяти років не проживає за вищевказаною адресою.

01 вересня 2021 року депутатом Зазимської сільської ради Устенко Володимиром Марковичем, в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 - зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає більше десяти років.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що є сусідом позивача. Зазначив, що відповідач є матір`ю позивача. ОСОБА_2 вже більше десяти років не бачив у селі, знає, що мешкає десь на Чернігівщині.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою позивача, відповідача не бачила вже давно, остання десь поїхала і вже більше десяти років не мешкає у селі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що живе недалеко від позивача, відповідача давно не бачив, як помер її чоловік, то ОСОБА_2 не приїхала, у будинку більше 10 років не живе.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Матеріалами справи встановлено, що будинок знаходиться у власності позивача, ОСОБА_2 права власності на будинок чи його частку не має, у будинку зареєстрована, однак, вже більше десяти років там не проживає, не користується ним як своїм житлом, її речі у будинку відсутні, витрат на утримання будинку відповідач не несе, за комунальні послуги не сплачує.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутня за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.М. Петришин