Провадження № 22-ц/802/341/22 Категорія: 39 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

з участю:

секретаря судового засідання - Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», поданою представником позивача адвокатом Ткачуком Олегом Анатолійовичем, про забезпечення позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор», Товариство з обмеженою відповідальністю «Пік Нерухомість», про визнання прав іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_4 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» звернулось до суду із даним позовом. Разом із позовною заявою ТОВ «Спектрум Ессетс» подало до суду заяву про забезпечення позову, в якій просило вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, на:

- офіс загальною площею 107,1 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29563721), що належить на праві власності ОСОБА_3 ;

- офісні приміщення /літераА/ загальною площею 246,00 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101), що належать на праві власності ОСОБА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні дії, щодо відчуження (в тому числі, але не виключно виділ, поділ, перетворення) та реконструкції (в тому числі, але не виключно прибудови, перепланування, зміни цільового призначення) офісу загальною площею 107,1 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29563721);

- заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, в тому числі суб`єктам реєстраційних дій ( державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні дії, щодо відчуження ( в тому числі, але не виключно виділ, поділ, перетворення) та реконструкції (в тому числі, але не виключно прибудови, перепланування, зміни цільового призначення) офісних приміщень /літераА/ загальною площею 246,00 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101).

Заява мотивована тим, що предметом позовних вимог за позовною заявою ТОВ «Спектрум Ессетс» є визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на предмети іпотеки (частку в нерухомому майні, яке було реконструйовано без згоди іпотекодержателя) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/2628/2/09487 від 25.01.2008 року на наступне нерухоме майно: частину офісу площею 65,5 кв.м (загальною площею 107,1 кв.м), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29563721), що належить на праві власності ОСОБА_3 ; частину офісних приміщень /літера А/ площею 77,8 кв.м (загальна площа яких 246,00 кв.м), які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101), що належать на праві власності ОСОБА_2 . Вищевказані об`єкти нерухомого майна до реконструкції належали ОСОБА_1 , яка передала дане майно в іпотеку первинному кредитору (іпотекодержателю) ВАТ «Ерсте Банк», як забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором № 014/2628/2/09487 від 25.01.2008 року. Вважає, що існує ймовірність, що під час судового розгляду даної справи, відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які на даний час являються власниками вищевказаного нерухомого майна, можуть здійснити його відчуження та користь третіх осіб та/або здійснити реконструкцію даного нерухомого майна, що в подальшому може призвести до ускладнення або взагалі унеможливлення виконання рішення суду.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року заяву задоволено. Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- офіс загальною площею 107,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29563721), що належить на праві власності ОСОБА_3 ;

- офісні приміщення /літера А/ загальною площею 246,00 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101), що належать на праві власності ОСОБА_2 .

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, іншим органам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна, на яке накладено арешт.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати в частині накладення арешту та заборони вчинення дій щодо нерухомого майна, належного її чоловікові ОСОБА_3 , а саме: офісу загальною площею 107,1 кв.м, що розташований на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 29563721), і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не подано доказів та не наведено обґрунтувань своїх припущень, з яких можна було б зробити висновок, що відповідач ОСОБА_3 має намір відчужити чи вчиняти будь-які інші дії щодо вказаного майна, а також вважає, що її права, як дружини відповідача та співвласниці спірного майна, оскарженою ухвалою порушені, що не було враховано судом, а тому таке судове рішення підлягає скасуванню.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судове засідання учасники справи та їх представники не з"явилися, хоча судом відповідно до вимог п.3,4 ч.8 ст.128, ч.1 ст.131 ЦПК України повідомлені належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки ухвала оскаржена лише в частині забезпечення позову щодо майна, належного відповідачу ОСОБА_3 , то в іншій частині оскаржувана ухвала апеляційним судом не переглядається і на предмет її законності і обгрунтованості не перевіряється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що арешт майна та заборона вчиняти дії як види забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами. Такі види забезпечення позову є тимчасовими, не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власників, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з приводу нерухомого майна, зокрема частини офісу площею 65,5 кв.м. (загальною площею 107,1 кв.м.), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29563721), що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки (частку в нерухомому майні, яке було реконструйовано без згоди іпотекодержателя) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/2628/2/09487 від 25.01.2008 року, зокрема і на частину офісу площею 65,5 кв.м (загальною площею 107,1 кв.м), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 29563721), що на даний час належить на праві власності ОСОБА_3 . Вказаний об`єкт нерухомого майна до реконструкції належав ОСОБА_1 , яка передала дане майно як забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором № 014/2628/2/09487 від 25.01.2008 року в іпотеку первинному кредитору (іпотекодержателю) ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого на даний час згідно із договором про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги є ТОВ "Спектрум Ессетс".

У позовній заяві вказано, що звернення стягнення на майно позивач просить здійснити на погашення кредитної заборгованості у загальній сумі 854816,12 доларів США.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою та другою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Разом з тим, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, не перешкоджає власнику, а також особі, яка подала апеляційну скаргу, користуватися цим майном, а лише убезпечує від можливості його відчужити до вирішення спору про це майно у суді, і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Встановивши, що предметом спору, який виник між сторонами у справі, є об`єкти нерухомого майна, власником одного з яких є ОСОБА_3 , який може розпорядитися ним на власний розсуд у будь-який момент, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ТОВ «Спектрум Ессетс» щодо накладення арешту на спірні об`єкти та заборони вчиняти дії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позивач належним чином обґрунтував існування об`єктивних ризиків невиконання чи утруднення виконання у майбутньому можливого рішення суду у цій справі.

Отже, встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

В оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд враховує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наявність зв`язку між вказаними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із заявленими позивачем вимогами та враховує, що застосування судом процесуальних засобів має тимчасовий характер, не порушує прав відповідача та гарантує можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, ОСОБА_4 не надала суду апеляційної інстанції жодних доказів на обгрунтування своєї скарги, а тому ці доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 березня 2022 року.

Головуючий

Судді