Єдиний унікальний номер 722/1600/21
Номер провадження 2/722/77/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ратушенка О.М.,

секретаря судового засідання: Кушнір І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 м. Сокиряни Сокирянської міської ради Чернівецької області та відділу освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та стягнення середньомісячної заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася в Сокирянський районний суд із вказаним вище позовом в якому просила визнати незаконним наказ №241/0 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 », виданий 08.11.2021 року директором закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 м.Сокиряни Чернівецької області Козловським О.М. та стягнути з відділу освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області на її користь середньомісячну заробітну плату, починаючи з 08.11.2021 року і до дня набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказувала, що згідно наказу №61 від 02.06.2003 року вона працює прибиральницею службових приміщень ЗЗСО №1 м. Сокиряни.

08.11.2021 року директором ЗЗСО №1 м. Сокиряни Козловським О.М. було видано наказ №241/0 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 », згідно якого її було відсторонено від виконання посадових обов`язків з 08.11.2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати.

Вважає, що вказаний наказ порушує її трудові права і підлягає скасуванню, адже згідно ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних обглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Позивач вважає, що на даний час відсутній закон, який би врегульовував порядок та підстави відсторонення працівника від роботи з підстави відсутності профілактичного щеплення проти COVID-19, а тому наявність будь-яких інших нормативно-правових актів є недостатнім для винесення оскаржуваного наказу з дотриманням чинного законодавства.

Ухвалою від 21.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі із повідомленням (викликом) сторін та надано учасникам справи строк для подачі до суду заяв по суті.

01.02.2022 року представник відповідача начальник відділу освіти Сокирянської міської ради Г.І. Рябко надіслала до суду відзив на позов в якому зазначила, що директор ЗЗСО №1 м. Сокиряни Козловський О.М., видаючи спірний наказ керувався Постановою КМУ №1236, нормами ст.46 КЗпП України, частиною 2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом МОЗ України 04.10.2021 року №2153, Постанови КМУ №1096 від 20.10.2021 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236», листом Міністерства економіки України від 03.11.2021 року №47-06-06/52950-03. Відповідно до ст.117 Конституції України постанови й розпорядження Кабінету Міністрів України є обов`язковими до виконання.

Керівники закладів освіти зобов`язані відповідати за життя та здоров`я учнів і працівників, а за невиконання покладеного на них обов`язку несуть відповідальність.

Представник відповідача також вважає, що вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 43 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я й безпеки колективу навчального закладу над обмеженням права на працю конкретного працівника.

Враховуючи викладене просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

03.02.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з письмовою заявою розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

10.02.2022 року представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також звернулися до суду з письмовими заявами провести розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечували.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, оцінивши позиції сторін, судом встановлено, що ОСОБА_1 , 02.06.2003 року прийнята на посаду техпрацівниці Сокирянської СШ №1 на підставі наказу №61 від 02.06.2003 року.

Згідно рішення 2 сесії VІІІ скликання Сокирянської міської ради №46/02-20 від 23.12.2020 року Сокирянську СШ №1 перейменовано на заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 м. Сокиряни Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області.

04.11.2021 року наказом директора ЗЗСО №1 м. Сокиряни Козловського О.М. №238/0 затверджено склад комісії щодо працівників, які не дотримуються вимог щодо обов`язкової вакцинації проти поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коранавірусом SARS-Co-V-2, до якої увійшли директор закладу ОСОБА_3 , заступник директора з НВЧ ОСОБА_5 , заступник директора з НВЧ ОСОБА_6 , заступник директора з АГЧ ОСОБА_7 , голова профспілкового комітету ОСОБА_8 .

Наказано 05.11.2021 року вивчити питання щодо обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 та повідомити працівників закладу, які не вакцинувалися та не надали висновку щодо протипоказань до вакцинації, що вони будуть відсторонені від роботи. 08.11.2021 року у випадку відмови надати документи про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 або висновку лікаря щодо протипоказань до вакцинації скласти відповідний акт. Відсторонити від роботи тих працівників, які не надали підтверджуючих документів щодо профілактичного щеплення проти COVID-19 або висновку щодо протипоказань до вакцинації.

05.11.2021 року директором ЗЗСО №1 м. Сокиряни було видано повідомлення №132 про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 працівникам школи, в тому числі ОСОБА_1

08.11.2021 року комісією в складі директора ЗЗСО №1 м. Сокиряни Козловського О.М., заступника директора з НВЧ ОСОБА_5 , заступника директора з НВЧ ОСОБА_6 , заступника директора з АГЧ ОСОБА_7 , голови профспілкового комітету ОСОБА_8 складено акт №6 про відмову ОСОБА_1 надати документи про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 або висновку лікаря щодо абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19.

08.11.2021 року директор ЗЗСО №1 м. Сокиряни ОСОБА_3 , керуючись статтею 46 КЗпП, частиною 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 р. № 1645-ІІІ, наказом МОЗ Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 № 2153, пункту 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-V-2», Постанови КМУ від 20.10.2021 №1096 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 №1236», листа Мінекономіки від 03.11.2021р. №47-06-06/52950-03 видав наказ №241/0 про відсторонення ОСОБА_1 , прибиральниці службових приміщень, від виконання посадових обов`язків, з 08 листопада 2021 року, на час відсутності щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати.

Того ж дня комісією ЗЗСО №1 м. Сокиряни складено акт №7 про відмову ОСОБА_1 підписати наказ по закладу від 08.11.2021 року №241/0 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 ».

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Статтею 46 КЗпП встановлено, що відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року №1645-III, профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до ч.1-2 ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов`язковими. Обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються.

Підпунктами 1-2 пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, чинній станом на час винесення оскаржуваного наказу), на керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій покладено забезпечення: 1) контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

За Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 року № 2153 обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: 1) центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2) місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3) закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Не може бути дискримінації у реалізації працівниками трудових прав. Порушення їх рівності у трудових правах та гарантіях є недопустимим, а будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватись з урахуванням та дотриманням приписів Конституції України та міжнародних правових актів, положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України від 4 вересня 2019 року № 6-р(II)/2019).

Як вбачається з оспорюваного наказу, директор ЗЗСО №1 м. Сокиряни при його прийнятті керувався статтею 46 КЗпП, частиною 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 р. № 1645-ІІІ, наказом МОЗ Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 № 2153, пункту 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-V-2», Постанови КМУ від 20.10.2021 №1096 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 №1236», листа Мінекономіки від 03.11.2021р. №47-06-06/52950-03.

Разом з цим, як зазначено в ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Згідно ч.6 ст.12 вказаного Закону, що якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються.

Судом встановлено, що письмове підтвердження лікаря про відмову ОСОБА_1 від проходження щеплення чи акт, складений лікарем, в присутності двох свідків, про відмову ОСОБА_1 надати таке підтвердження, в матеріалах справи відсутні. Відсутнє в матеріалах справи також подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби, необхідність якого вимагається ч.2 ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Не були надані дані письмові докази суду і відповідачами.

Акти, складені комісією ЗЗСО №1 м. Сокиряни про відмову ОСОБА_1 отримати повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 та про відмову ОСОБА_1 надати документи про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 або висновку лікаря щодо абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 не є засвідченням факту відмови чи ухилення позивача від проходження профілактичного щеплення, в розумінні ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а відповідно і не могли слугувати підставами, для винесення директором ЗЗСО №1 м. Сокиряни оспорюваного наказу.

Оскільки винесення директором ЗЗСО №1 м. Сокиряни наказу №241/0 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 » відбулося з порушенням вимог частин 2 та 6 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини 2 статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», відповідно його слід визнати незаконним та скасувати, з метою поновлення порушених трудових прав позивача.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 м. Сокиряни Сокирянської міської ради Чернівецької області про визнання незаконним та скасування наказу №241/0 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 » підлягають задоволенню.

Згідно ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Разом з цим, трудовим законодавством не врегульовано порядок відновлення права працівника на оплату праці в разі його відсторонення. У зв`язку з цим суд вважає, що для поновлення порушеного права позивача ОСОБА_1 слід застосувати аналогію закону, здійснивши розрахунок та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період її відсторонення від роботи, в порядку визначеному ст.235 КЗпП України.

При цьому, як вбачається з прохальної частини позову, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь середньомісячну заробітну плату, починаючи з 08.11.2021 року і до дня набрання рішенням суду законної сили.

Проте, із врахуванням того, що суд не може знати точної дати набрання винесеного ним рішення, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача відділу освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, як розпорядника бюджетних коштів щодо нарахування та здійснення виплати заробітної плати працівникам ЗЗСО, на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 року (з дня винесення оскаржуваного наказу) до дня постановлення судом даного рішення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП). Розрахунок такої здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.

Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» вона застосовується, серед іншого, у випадках вимушеного прогулу.

Згідно п.п.2,8 вказаної постанови середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з наданої позивачем довідки про доходи №277/б від 09.12.2021 року, виданої відділом освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 за вересень та жовтень 2021 року нараховано заробітну плату в сумі 12582 грн. (6291+6291). Загальна кількість робочих днів за вказані два місці складає 42 дні.

Відповідно, середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 299,57 грн. (12582 грн./42 дні).

Загальна кількість робочих днів за час відсторонення від роботи ОСОБА_1 з 08.11.2021 року по день ухвалення судом рішення 21.02.2022 року складає 73 робочих дні.

Таким чином, сума середнього заробітку за час відсторонення позивача від роботи, яка підлягає стягненню, без врахування податків та інших обов`язкових платежів складає 21868,71 грн. (299,57 грн.*73днів).

Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 147-149, 151, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 м. Сокиряни Сокирянської міської ради Чернівецької області та відділу освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та стягнення середньомісячної заробітної плати задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 м. Сокиряни Сокирянського району Чернівецької області Козловського О.М. №241/0 від 08.11.2021 року про відсторонення від роботи ОСОБА_2 .

Стягнути з відділу освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, , вул. Покровська, 27 м. Сокиряни Чернівецької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи за період з 08 листопада 2021 року по 21 лютого 2022 року в розмірі 21868 (двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 71 коп. (сума вказана без утримання податків та інших обов`язкових платежів).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 м. Сокиряни Сокирянського району Чернівецької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складено 28.02.2022 року