У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі судді Макарчука С.М., розглянувши заяву, подану від імені ОСОБА_1 , про повернення судового збору,

Встановив:

16 грудня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , у якій останній прохає визнати факт родинних відносин з ОСОБА_2 , а саме те, що він, ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_2 більше двадцяти років до її смерті однією сім`єю без укладання шлюбу для отримання спадщини за законом.

Ухвалою від 21 грудня 2021 року заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання заяви у новій редакції із зазначенням вказаних в ухвалі відомостей та подання відповідних доказів.

Ухвалою від 19 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявникові.

09 березня 2022 року на електронну пошту Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору, в якій останній прохає відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з тим, що було повернуто заяву, повернути йому суму судового збору та перерахувати її на карту НОМЕР_1 ПАТ «ПриватБанк».

Отримана судом заява є фотокопією рукописної заяви, електронним цифровим підписом не підписана, а підпис заявника на ній не тотожний підпису у заяві про встановлення факту.

Також отримана заява не містить будь-яких додатків. При цьому, в заяві зазначено, що оригінал квитанції був надісланий разом з позовною заявою.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Отже, зі змісту вказаної норми закону вбачається, що остання регламентує порядок повернення з державного бюджету сум сплаченого судового збору.

Частиною 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року N 787, передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду відповідних матеріалів.

Матеріали заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, разом із оригіналом квитанції повернуті ОСОБА_1 та отримані ним 21.02.2022.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутній оригінал квитанції про сплату судового збору, такий доказ також не додано до заяви про повернення судового збору, а авторство заяви про повернення судового збору є спірним, слід дійти висновку, що ця заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 133, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

Постановив:

У задоволенні заяви, поданої від імені ОСОБА_1 , про повернення судового збору, датованої 23.02.2022 та отриманої судом 09.03.2022, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя