Провадження № 2/201/832/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

25.10.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 4-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.11.2021р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№21).

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 21.12.2002р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська під актовим записом №1292. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилося дві доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Причиною припинення шлюбних стосунків є протилежні погляди на шлюб, інтереси та прихильності, між подружжям втрачено почуття любові та поваги. Сторони не ведуть спільного господарства більше 10 років. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе.

Позивачка в судове засідання 14.03.2022р. не з,явилася, про дату розгляду справи повідомлена (а.с. № 33).

ОСОБА_1 в заявах до суду від 29.12.2021р. та 11.03.2022р. підтримала поданий позов та просила ухвалити рішення за її відсутності. Також зазначила, що бажає залишити прізвище після розірвання шлюбу - « ОСОБА_1 », а також повідомила, що подружжя остаточно припинило шлюбні відносини з вересня 2010р. по причині різних поглядів на життя та сім`ю (а.с. № 25, 35).

Позивачка в заяві до суду від 11.03.2022р. також підтримала позовні вимоги, додатково зазначила, що вона заперечує проти заочного розгляду справи, оскільки відповідач обізнаний про наявність справи в суді, втім відмовився отримати судову повістку на 27.01.2022р. (а.с. № 22, 23). Конверт, який був направлений судом відповідачу в судове засідання 14.03.2022р. за місцем його фактичного проживання, був повернутий суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 38).

Відповідач в судові засідання по справі, які були призначені на 27.01.2022р. та 14.03.2022р. повторно не з,явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, у справі є підтвердження отримання від суду sms-повідомлення про дату судового засідання 14.03.2022р., яке доставлено вчасно (а.с. № 34).

Про причини неявки ОСОБА_2 суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, а також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України.

З урахуванням заяв позивачки від 29.12.2021р. та 11.03.2022р., повторної неявки відповідача при належному повідомлені про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 14.03.2022р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, а саме те, що позивачка заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивачки від 29.12.2021р. та 11.03.2022р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.12.2002р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська під актовим записом №1292 (а.с. №6).

Від даного шлюбу у сторін є дві неповнолітні доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. № 7, 8 ).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, різні інтереси та прихильності, через що в родині виникали конфлікти, та що в свою чергу призвело до того, що подружжя втратило почуття любові, поваги та остаточно припинило шлюбні відносини.

Сторони припинили шлюбні відносини, зі слів позивачки, з вересня 2010р., та з цього часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивачки з вересня 2010р. (отже, більше, ніж 10 років), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

По тексту рішення суду період та причина остаточного припинення шлюбних стосунків зазначається, виходячи з тих причин та строків, які зазначені в позові та в заявах позивачки від 29.12.2021р. та 11.03.2022р. (а.с. № 4-5, 25, 35), а також виходячи з того, що відповідач заперечень щодо розірвання шлюбу та періоду остаточного припинення шлюбних відносин суду не скерував.

Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не виявила бажання повертати собі прізвище, яке у неї було до реєстрації шлюбу (а.с. № 35).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908грн. (а.с.№3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.12.2002р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська під актовим записом №1292 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.