СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/123/22
ун. № 2-1712-1/09
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Київ

Святошинськийрайонний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кириленко Т.В.;

за участю секретаря судових засідань Істоміній О.Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», Приватний виконавець Бердар Микола Миколайович про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 2-1712-1/09, виданого 20 серпня 2009 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № 0 від 13.09.2007 року та договору поруки № 141249 від 13.09.2007 року у розмірі 212 488,07 грн., що за курсом НБУ (7,6377 грн. за 1 долар США) становить 27 820,95 доларів США, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього - 214 218,07 грн.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, 02.12.2020 року Святошинським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу № 6/759/766/20 про поновлення строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

22.02.2021 року на підставі заяви стягувача, приватним виконавцем Бердарем М.М. відкрито виконавче провадження № 64603386 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа. Того ж дня приватним виконавцем винесено постанову про стягнення мінімальних витрат у розмірі 469 грн. та постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 21 421,81 грн.

За час примусового виконання вищезазначеного виконавчого провадження, приватним виконавцем стягнуто та перераховано стягувачу 1021,66 грн. заборгованості, згідно платіжного доручення № 3024 від 24.09.2021 року, 502,17 грн., основної винагороди приватного виконавця, згідно платіжного доручення № 3025 від 24.09.2021 року та 483 грн. за користування АСВП, згідно платіжного доручення № 3012 від 24.09.2021 року.

23.09.2021 року приватним виконавцем Бердар М.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі його заяви.

02.11.2021 року постановою Київського апеляційного суду № 22-ц/824/12792/2021 скасовано ухвалу № 6/759/766/20 Святошинського районного суду м. Києва про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа № 2-1712-1/09 від 12.08.2009 року.

Таким чином заявниця вказує, що строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання - пропущений.

Заявник та зацікавлена особа в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення заяви по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 7.07.2009р. задоволено позов АКІБ «Укрсиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0 від 13.09.2007 року та договору поруки № 141249 від 13.09.2007 року у розмірі 212 488,07 грн., що за курсом НБУ (7,6377 грн. за 1 долар США) становить 27 820,95 доларів США, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього - 214 218,07 грн. (т. 1 а.с. 44-45).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 7.08.2009 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане рішення залишено без розгляду (т. 1 а.с. 58).

Як вбачається з матеріалів справи 20.08.2009 року на підставі вказаного рішення Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, який у подальшому, листом судді Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. був відкликаний з ДВС Святошинського РУЮ м. Києва, оскільки був виданий на підставі рішення, що не набрало законної сили (т. 1 а.с. 150, 155).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року було замінено стягувача у цивільній справі № 2-1712-1/09 - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (т. 1 а.с. 216-217).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2017 року було замінено стягувача у цивільній справі № 2-1712-1/09 - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» (т. 2 а.с. 91-94).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2019 року було замінено стягувача у цивільній справі № 2-1712-1/09 - ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» на його правонаступника - ТОВ «Глобал Спліт» (т. 2 а.с. 168).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року було постановлено видати дублікат виконавчого листа по вказаній цивільній справі та поновити строк його пред`явлення до виконання (т. 2 а.с. 236-241, 242-245).

27.01.2021 року представником стягувача було отримано дублікат виконавого листа по цивільній справі № 2-1217-1/09 (т. 3 а.с. 18).

22.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердарем М.М. відкрито виконавче провадження № 64603386 із примусового виконання вказаного виконавчого документу (т. 3 а.с. 126-127).

Того ж дня приватним виконавцем винесено постанову про стягнення мінімальних витрат у розмірі 469 грн. та постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 21 421,81 грн. (т. 3 а.с. 129-130, 132-133)

Ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 02.11.2021 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 2.12.2020р. було скасовано та постановлено нову, якою відмовити стягувачу у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 2-1712-1/09 (т.3 а.с. 92-99).

За час примусового виконання вищезазначеного виконавчого провадження, приватним виконавцем стягнуто та перераховано стягувачу 1021,66 грн. заборгованості, згідно платіжного доручення № 3024 від 24.09.2021 року, 502,17 грн., основної винагороди приватного виконавця, згідно платіжного доручення № 3025 від 24.09.2021 року та 483 грн. за користування АСВП, згідно платіжного доручення № 3012 від 24.09.2021 року (т. 3 а.с. 135).

23.09.2021 року приватним виконавцем Бердар М.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі його заяви.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.1ст.431 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно ч.2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувана та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувана і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно з п.1 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Як роз`яснено у Інформаційному листі, підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року необхідно звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ухвала про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, на підставі якої вказаний виконавчий документ був пред`явлений до виконання, скасована, із чого слідує, що виконавчий лист поданий до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення його до виконання, а тому виконавчий лист визнається судом таким, що не підлягає виконанню.

Крім цього, відповідно до положень ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

За таких обставин, з ТОВ «Глобал Спліт» на користь заявниці підлягає стягненню 1021,66 грн. безпідставно одержаних за виконавчим документом.

Разом з цим, вимоги про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара М.М. задоволенню не підлягають, так як вказані грошові кошти були стягнуті як частина його основної винагороди (502,17 грн.) та витрати за користування АСВП (483 грн.), а відтак не перераховані на користь стягувача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-1712-1 виданий 20.08.2009 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення у солідарному порядку із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором № 0 від 13.09.2007 року та договору поруки № 141249 від 13.09.2007 року у розмірі 212 488,07 грн., що за курсом НБУ (7,6377 грн. за 1 долар США) становить 27 820,95 доларів США, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього - 214 218,07 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) безпідставно одержані за виконавчим документом кошти у розмірі 1021 грн. 66 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Т.В. Кириленко