Справа № 732/630/21
Провадження 2/732/6/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Карпинської Н.М., секретар Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Городня у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила стягнути з відповідача на її користь у десятикратному розмірі вартість кавомолки на час її продажу, а саме 2500 грн матеріальної шкоди та 10000 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14 липня 2019 вона на Городнянському ринку придбала у відповідача кавомолку за 250 гривень. Змолола нею дві порції кави і прилад загорівся. 21 липня відповідач замінив їй кавомолку на таку ж саму і вона також загорілася через 6 днів на тому ж самому місці. 30 липня 2019 року позивач повернула кавомолку відповідачу. Запитала про строк гарантійної придатності, а відповідач відповів, що такого строку на цей виріб не встановлено. Позивач звернула увагу відповідача, що продаж товарів, строк придатності яких не зазначено, забороняється в силу абз.3 ч.3 ст. 7 розділу 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Висунула вимогу повернути їй 250 гривень за непридатний товар, відповідач висловив припущення, що у неї у квартирі несправна розетка. Позивач запросила до їх розмови з відповідачем двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У їх присутності відповідач сказав, що віддасть кавомолку на експертизу і запитав у свідків чи повідомила їм позивач, що вже спалила дві кавомолки. 01 серпня 2019 року позивач знову звернулась до відповідача, своє звернення оформили письмовою заявою та надала згоду на перевірку розеток в її квартирі, висунула повторну вимогу повернути їй 250 гривень. Така заява була вручена відповідачу у присутності юрисконсульта ПСК «Райзаготпром» Левківської Аліни Валентинівни, про що свідчить її підпис у такій заяві. Відповідач від підпису про отримання заяви відмовився, відповіді на звернення не надав. 23 серпня позивач скерувала відповідачу нову письмову заяву та просила організувати експертизу і встановити причину загоряння кавомолки, 27 серпня згідно розписки у поштовому бланку заява була отримана відповідачем. Заяву відповідач повторно проігнорував. За твердженням позивача на той час вона отримувала пенсію у сумі 2223,04 гривень, а вартість кавомолки складала 10 % її доходу, що оцінює як значну втрату. Крім того, коли в листопаді вона почала готувати позов та заїхала у приміщення адміністрації ринку, відповідач її образив. У пригніченому стані вона впала з велосипеда, яким переміщалась по ринку. Отримала перелом ноги і тривалий час лікувалась. Оскільки у присутності багатьох людей відповідач переклав відповідальність за несправну кавомолку на позивача, зневажав її звернення, цинічно спілкувався з нею, знущався у такий спосіб, то, окрім матеріальної шкоди, він завдав їй моральної шкоди, яку позивач оцінює на суму 10000 гривень.

Відповідач скористався своїм правом на відзив (а.с.27-28).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав. Заперечував факт придбання позивачем у нього кавомолки. Пояснив, що більше трьох років назад (до часу пред"явлення позову) до місця його роботи на ОСОБА_5 ринок прийшла жінка та показала електричну кавомолку невідомого походження та сказала, що цю кавомолку купила у продавця- дружини відповідача, зареєстрованої як суб"єкт підприємницької діяльності, з якою він торгує в одному ларьку. Відповідач відповів, що це не його кавомолка. Жінка почала сваритися. Тоді, щоб припинити конфлікт, відповідач подарував їй свою дешеву кавомолку китайського походження, вказавши, що на таку річ гарантії не дають. Через деякий час жінка принесла подаровану ним кавомолку і сказала, що вона її спалила. Будь-яких обов"язків у відповідача перед цією жінкою не виникло, тому він відповів, що інших безоплатних товарів він для неї не передбачив. З часом жінка повернулась на робоче місце відповідача і привела сторонніх людей, у їх присутності сказала, що буде сварка, якщо він не поверне жінці грошей. За твердженням відповідача він спілкувався ввічливо і образливих слів у бік позивача не висловлював. Впала з велосипеда вона з власної необережності. Вимога про відшкодування матеріальної і моральної шкоди є спробою збагачення за чужий рахунок. Позов, на його дімку, заявлено без правових підстав.

Заслухавши сторін, встановивши їх вимоги і заперечення, допитавши свідка, дослідивщи письмові докази, визначившись із правовідносинами і нормою права, яка підлягає застосуванню, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Законом передбачено, що вимоги споживача розглядаються після пред`явлення ним розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлені гарантійні терміни, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу.

Вирішивши придбати товар, позивач (як споживач) зобовязана була звернути увагу на підтверджуючий документ, який мала вимагати у продавця. Основним підтверджуючим документом відносин між споживачем і виконавцем (продавцем) є договір. Такий договір мав оформлятися квитанцією, товарним чи касовим чеком, талоном або іншими документами. Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу. Наявність у споживача підтверджуючого документа про придбання товару є підставою для врегулювання спірних питань з продавцем (виконавцем) у правових рамках. Разом з тим відсутність документального підтвердження про придбання споживачем товару (послуги) ускладнює врегулювання спірного питання

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу за допомогою свідків. Тобто тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг) покладається на споживача.

Позивачем запрошений до участі у справі свідок ОСОБА_4 . Допитана у суді в якості свідка ОСОБА_4 у своїх показаннях суду розповіла, що одного з днів (точної дати вона вказати не може, посилається на рік розгляду справи) до неї прийшла позивач і сказала: "Пішли зі мною будеш свідком." ОСОБА_6 до відповідача і сказала: "Ви мені це продали?" Вони (відповідач з дружиною) відповіли: "Продали". Що саме продали позивачу свідок ОСОБА_4 не зрозуміла, чи кавоварку, чи кавомолку, марки товару не уточняли. Відповідач у присутності свідка ОСОБА_4 сказав, що віддам на експертизу.

Також позивачем надано заяви, адресовані відповідачу, вручені ним у присутності юрисконсульта ПСК „Райкоопзаготпром Левківської А.В. Однак, така заява фактично фіксує досудову претензію позивача до відповідача і не є доказом факту купівлі-продажу кавомолки конкретної марки за чітко обумовлену суму у чітко визначену дату у заявленого відповідача.

Не доказуються тільки обставини, які визнаються іншими учасниками справи. Оскільки відповідач наведені позивачем у позові обставини не визнає, позивач зобов`язана була доводити обставини за порушеними нею у позові питаннями. Доказування згідно ч.6 статті 81 ЦПК України не може грунтуватися на припущеннях. Норма, обрана позивачем, у законі України „Про захист прав споживачів є відсилочною до вартості товару і визначає десятикратний розмір вартості. Вартість товару належним чином позивач не підтверджує. Товар „кавомолка, про який вказує позивач, не визначений індивідуальними ознаками, такими як: тип, бренд, виробник, і тому за предметом позову „кавомолка є нічим іншим як узагальненою назвою пристрою для розмелювання зерен кави, тому суд позбавлений вихідних даних, з яких можливо визначити середню ринкову вартість товару та загально прийнятий гарантійний термін, з яким повязується перебіг строків, визначених у статті 680 ЦК України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на дослідженні всіх доказів.

Пояснення кожної із сторін не мають для суду переваги.

Надавши поданим у справі доказам оцінку, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт купівлі-продажу кавомолки конкретної марки за чітко обумовлену суму у чітко визначену дату у заявленого нею відповідача.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів"). Оскільки в позові про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено з підстав недоведення, що позивач була споживачем у відносинах саме з визначеним нею відповідачем, суд підстав для покладення на нього відповідальності про компенсацію моральної шкоди у межах заявлених позовних вимог за предметом захисту прав споживача, не знаходить, причинний зв`язок відсутній.

Керуючись ст. 3, 11, 15-16 ЦК України, ст.11 Закону України „Про захист прав споживачів, ст. 10, 11, 12, 13, 83, 89, 209, 211, 258, 259, 265, 362 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Датою складення повного тексту судового рішення є 22 лютого 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.М.Карпинська