Справа №718/2545/21
Провадження №2/718/656/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2022 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі

головуючої судді Скорейка В.В.

за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в поряду загального позовного провадження в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.10.2020 року з неї на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15.06.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що в неї на даний час змінилося матеріальне становище, оскільки вона звільнилася із Кіцманської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, а тимчасові заробітки не дають змоги сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Просить позов задовольнити, зменшити розмір аліментів на 1/8 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Андроник Б.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовний вимог наполягає в повному обсязі з наведених в позові підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Маковійчук П.В. подав суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки позивачка звільнилася з роботи за власним бажанням і їздить на роботу за кордон, що свідчить про її спроможність сплачувати встановлений судом розмір аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.01.2007 року.

На підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.10.2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 15.06.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

При вирішенні вимог позивача про зміну розміру стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнена з Кіцманської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування 26.06.2021 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до довідки № 426/2406.01-21 від 08.10.2011 року, виданої Кіцманською філією Чернівецького обласного центру зайнятості, позивачка не перебуває на обліку як безробітна.

Згідно із інформацією, наданою ДПС України, в період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. ОСОБА_5 двічі покидала територію України та поверталася в Україну через пункти пропуску Краківець та ОСОБА_6 .

Згідно і розрахунком заборгованості, наданого ДВС, станом на 01.01.2022р у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 9165 грн.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0273913 відповідач є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 отримує пенсію по інвалідності.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При ухваленні рішення суд відповідно до ст.182 СК України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183,184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує обставини, зазначені у ст.182 СК України, до яких належать: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобов`язаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобов`язань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд зауважує на тому, що одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Отже, враховуючи думку сторін, беручи до уваги всі обставини по справі у їхній сукупності, з урахуванням потреби дитини, стану здоров`я та матеріального становища стягувача аліментів, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, зміни в матеріальному стані платника аліментів, відсутності у платника аліментів інших стягнень за виконавчими листами, а також з урахуванням того, що, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , з 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) до 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 908 грн. слід компенсувати за рахунок держави, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.1,2,4,12,76,78,81,82,95,263-268,354,355 ЦПК України, ст.182,183,192 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.10.2020 року та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 718/1166/20 від 02.10.2020 року виданий Кіцманським районним судом Чернівецької області, відкликати з дня набрання даним рішенням законної сили, долучивши його до матеріалів справи.

Судовий збір в розмірі 908 грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4

Суддя Кіцманського районного суду

Чернівецької області Василь Скорейко