Справа № 597/23/22
Провадження № 2/597/22/2022
"24" березня 2022 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: судді Шевчук В.М.
за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися
Військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування коштів за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , який прибув із військової частини польова пошта НОМЕР_2 с.Старичі для проходження військової служби на посаду кухаря військової частини польова пошта НОМЕР_3 , з 28.09.2016 року був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 на всі види забезпечення та з 29.09.2016 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Відповідно до картки №3215 обліку матеріальних засобів особистого користування від 29.06.2016 року солдату ОСОБА_1 . Міністерством Оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 видано речове майно згідно визначених норм. Згідно спільної директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 року №Д-322/1/15дск, директиви командувача військ ОК Захід від 27.04.2017 року №Д-6 дск та розпорядження начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_4 від 31.05.2017 року №501/4/1/755, військова частина польова пошта НОМЕР_3 з 01.07.2017 року перейшла на умовне найменування військова частина НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 15.06.2017 року №132, військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_1 , відповідно до п.п. г (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили) п.1 ч.8 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби в запас та визнано таким, що 15.06.2017 року вибув до Заліщицького РВК Тернопільської області для постановки на військовий облік. 15.06.2017 року ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 та знятий з усіх видів забезпечення. При звільненні ОСОБА_1 за речове майно, строк носіння якого не закінчився, підлягала утриманню сума коштів в розмірі 2137 гривень 92 копійки. Під час виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та зняття усіх видів забезпечення з військовослужбовця ОСОБА_1 утримано частково кошти в сумі 264 гривні 26 копійок в якості відшкодування майнової школи за речове майно, строк носіння якого не закінчився, з урахуванням зносу. В подальшому, військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ОСОБА_1 направлено лист з проханням відшкодувати заборгованість в сумі 1873 гривні 66 копійок у добровільному порядку, перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_1 за вказаними реквізитами. Однак, жодних дій відповідачем не вчинялось, так само, як і не повідомлялось про причини неможливості такого відшкодування. Тому позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача вказану суму, а також судові витрати понесені ним.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти:
Згідно витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 29.09.2016 року №217, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , який 28.09.2016 року прибув із військової частини польова пошта НОМЕР_2 с.Старичі, для проходження військової служби на посаду кухаря військової частини польова пошта НОМЕР_3 , з 28.09.2016 року зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 на всі види забезпечення та з 29.09.2016 року ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до картки №3215 обліку матеріальних засобів особистого користування від 29.06.2016 року, солдату ОСОБА_1 . Міністерством Оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 видано речове майно згідно визначених норм.
Згідно спільної директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 року №Д-322/1/15дск, директиви командувача військ ОК Захід від 27.04.2017 року №Д-6 дск та розпорядження начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_4 від 31.05.2017 року №501/4/1/755, військова частина польова пошта НОМЕР_3 з 01.07.2017 року перейшла на умовне найменування військова частина НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 15.06.2017 року №132, військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_1 , відповідно до п.п. г (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили) п.1 ч.8 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби в запас та визнано таким, що 15.06.2017 року вибув до Заліщицького РВК Тернопільської області для постановки на військовий облік. 15.06.2017 року ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 та знятий з усіх видів забезпечення.
Згідно довідки-розрахунку №6 вартості утримання військового майна за недонос солдата ОСОБА_1 при звільненні з солдата ОСОБА_1 за речове майно, строк носіння якого не закінчився, з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів в розмірі 2137 гривень 92 копійки.
Під час виключення зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 15.06.2017 року № 132, з військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_1 утримано частково кошти в сумі 264 гривні 26 копійок, в якості відшкодування майнової школи за речове майно, строк носіння якого не закінчився, з урахуванням зносу.
Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини польова пошта НОМЕР_3 станом на 15.06.2017 року у військовій частині НОМЕР_3 за солдатом ОСОБА_1 рахується дебіторська заборгованість за недонос речового майна в розмірі 2137 гривень 92 копійки, а саме: згідно довідки-рахунку №6 солдату ОСОБА_1 за речове майно, яке не вислужило встановлені строки, нараховано до утримання при звільненні з військової служби за контрактом загальну суму в розмірі 2137 гривень 92 копійки; на підставі наказу командира військової частинипольова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 15.06.2017 року №132 з солдата частково утримано суму в розмірі 264 гривні 26 копійок.
Військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ОСОБА_1 направлено лист з проханням відшкодувати заборгованість в сумі 1873 гривні 66 копійок у добровільному порядку, перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_1 за вказаними реквізитами, однак ОСОБА_1 зазначена сума коштів добровільно не повернута.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положенням абзацу 2 п.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування.
Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 року, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 1873 гривні 66 копійок.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 2270 гривень 00 копійок сплаченого судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280, 288, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.11, 1166, 1212 Цивільного кодексу України, суд
Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь військової частини НОМЕР_1 2270 гривень сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повне рішення складено 24.03.2022 року.

Реквізити сторін:
Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місце знаходження м.Тернопіль вул.Дубовецька 1.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя Валентина ШЕВЧУК