Справа № 677/941/21
Провадження № 2/677/157/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 березня 2022 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Владюк Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах Красилівської міської ради Хмельницької області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» Красилівської міської ради, про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах Красилівської міської ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» Красилівської міської ради, про відшкодування шкоди в розмірі 5929,70 грн., посилаючись на те, що 10 червня 2021 року ОСОБА_2 відповідачем було навмисно заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2021 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, закрито.

Внаслідок отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» з 11 червня по 18 червня 2021 року (7 ліжко-днів), на що було витрачено кошти в сумі 5 929 грн. 70 коп.

Прокурор подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 10 червня 2021 року ОСОБА_2 було навмисно заподіяно ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2021 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, закрито.

Внаслідок отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» з 11 червня по 18 червня 2021 року (7 ліжко-днів), на що було витрачено кошти в сумі 5 929 грн. 70 коп.

За положеннями ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно з п. 3 вищезазначеного Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб.

Згідно 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п. 3 постанови N 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року "Про судове рішення", визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що засновником КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» є Красилівська міська рада Хмельницької області.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у виді коштів, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_2 на користь Красилівської міської ради Хмельницької області.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК Україниу визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу,заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

З повідомлень Хмельницької міської ради Хмельницької області від 07 травня 2021 року та КП, вбачається, що міська рада та КП не звертались самостійно до суду з позовом про стягнення витрат на лікування особи, потерпілого від кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Верховим Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду 18 березня 2020 року ухвалено постанову у справі № 464/2511/19 за позовом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради, у якій прийшов до висновку про підставність звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування про стягнення коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину.

Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 903/129/18 (провадження №12-72гс19)15 жовтня 2019 року дійшла висновку, що сам факт незвернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає норма національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

У даному випадку суд приходить до висновку, що в зв`язку з тим, що Красилівська міська рада Хмельницької області та КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» протягом тривалого часу не звертаються до суду з позовом про стягнення витрат на лікування особи, потерпілого від кримінального правопорушення, у прокурора виникли обґрунтовані підстави для звернення з таким позовом до суду.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 2, п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» на момент звернення позивача до суду із позовною заявою відповідно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1135 грн.

Керуючись ст. 1206 ЦК України, ст.ст. 76, 81, 82, 141, 258, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Красилівської міської ради 5 929 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 70 копійок витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 (для зарахування на р/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк»).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 2270 грн.

Позивач - Хмельницька окружна прокуратура, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Театральна, 4.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня» Красилівської міської ради, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Грушевського, 140, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Гладій