Справа № 364/120/22
Провадження № 2/364/102/22
У х в а л а

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

24.02.2022 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел. НОМЕР_2 )

до ОСОБА_2 ( РНОКПП не зазначено, адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку не зазначено)

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2022 року позивач звернувся до суду із даною позовною заявою про розірвання шлюбу. Ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановила, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, позовна заява - це нормативний документ певної форми, що пред`являється позивачем до суду в установленому законом порядку. Такий документ завжди містить вимогу позивача про захист своїх інтересів чи прав. Якщо говорити іншими словами, позов - це звернення до суду, з проханням захистити гарантовані законом інтереси, що були порушені. Як і інші документи, позовна заява має певну форму та структуру, в протилежному випадку, провадження по справі не може бути відкрито.

Відповідно до ст. 175 ч. 3 п. 2 позовна заява повинна містити повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) сторін та інших учасників справи, місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти. Наразі позивачем не в повній мірі дотримано даної вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Питання про підсудність справ визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із загальним правилом територіальної підсудності, що передбачено статтею 27 ЦПК України позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Стаття 28 частина 2 ЦПК України зазначає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Звертаючись до суду, позивач зазначив адресу відповідача, що територіально не відноситься до юрисдикції Володарського районного суду Київської області. В позовній заяві позивачем не обґрунтовано (не наведено причин такого звернення за його місце проживання) звернення саме до Володарського районного суду Київської області лише посилання на ч. 2 ст. 28 ЦПК України, без зазначення конкретної підстави та ствердження такої позиції належним чином.

Тобто позивач посилаючись на ч.2 ст. 28 ЦПК України у своїй позовній заяві не навів ( не надів) доказів обґрунтованого застосування названої норми.

Окрім того, відповідно до ч. 4, 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, натомість ОСОБА_1 посилається на ст. 5 Закону України « Про судовий збір», як на підставу звільнення його від сплати судового збору, без зазначення конкретних підстав. Сама ж стаття містить 24 підпункти, а відтак позивачу слід усуваючи недоліки врахувати цю обставину.

Таким чином, суддя прийшла до висновку, що недотримання позивачем обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу усуваючи недоліки потрібно:

- вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- обґрунтувати підстави звернення з позовом про розірвання шлюбу саме до Володарського районного суду Київської області;

- навести причини (підстави) звільнення його від сплати судового збору.

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому враховую позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, пункту 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" N 28249/95).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги закону, подану позовну заяву слід залишати без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Роз`яснити положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. ст. 185, 260-261, 294, 318 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Повідомити позивача (представника) про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун