Ухвала

15 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 689/418/21

провадження № 61-3051ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недостовірними та такими, що порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 висловлювання, поширені ОСОБА_2 09 березня 2021 року у відзиві на позовну заяву до Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/1533/21: « ОСОБА_1 підробила додаток до акта прийому-передачі майна пайового фонду СТОВ ім. Мічуріна, до якого включила фактично непередане майно, в тому числі асфальтну площадку, огорожі току та кімнати механіка. В подальшому продовжуючи свої незаконні дії ОСОБА_1 складено сфальсифікований акт прийому-передачі від 25 серпня 2008 року, відповідно до якого нібито спілкою селян співвласників ім. Мічуріна в особі ОСОБА_1 передано особисто їй же для власного користування ряд об`єктів, включаючи 1280 кв. м площадки зернотоку, огорожу току з 18 панелей, кімнату механіка, металеві ворота»; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 90 000 грн.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 25 січня 2022 року позов задовольнив частково. Визнав недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , а саме, висловлювання « ОСОБА_1 підробила додаток до акта прийому-передачі майна пайового фонду СТОВ ім. Мічуріна, до якого включила фактично непередане майно, в тому числі асфальтну площадку, огорожі току та кімнати механіка. В подальшому продовжуючи свої незаконні дії ОСОБА_1 складено сфальсифікований акт прийому-передачі від 25 серпня 2008 року, відповідно до якого нібито спілкою селян співвласників ім. Мічуріна в особі ОСОБА_1 передано особисто їй же для власного користування ряд об`єктів, включаючи 1280 кв. м площадки зернотоку, огорожу току з 18 панелей, кімнату механіка, металеві ворота», поширені ОСОБА_2 09 березня 2021 року у відзиві на позовну заяву до Хмельницького окружного адміністративного суду (справа № 560/1533/21). Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Хмельницький апеляційний суд постановою від 15 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2022 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

25 березня та 01 квітня 2022 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду касаційні скарги на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 березня 2022 року, які надійшли в електронній формі та поштовим зв`язком, у вищевказаній справі.

Касаційні скарги не можуть бути прийняті до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки як на підставу скасування судового рішення заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме - суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 925/1196/18, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14, від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 та постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі 369/1052/16, від 23 грудня 2020 року у справі № 484/2781/19, від 19 грудня 2018 року у справі № 910/4014/16.

Разом із цим, посилання заявника на неврахування апеляційним судом висновків, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», не заслуговують на увагу, оскільки висновки, на які посилається скаржник, не є висновками Верховного Суду у розумінні статті 263 ЦПК України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Також, заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) та на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 380 ЦПК України).

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Отже, посилаючись на підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, ОСОБА_1 не зазначає норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

Тобто, вищевказані підстави касаційного оскарження не обґрунтовані належним чином, а виключно посилання на підставу касаційного оскарження не є належним виконанням вимог статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

Для усунення вказаних недоліків, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційних скарг, заявнику необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (и) касаційного оскарження судового рішення у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційні скарги слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 березня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев