головуючий у суді І інстанції Шум Л.М.
провадження № 22-з/824/353/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А Л А

17 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пархоменко Олени Олегівни про забезпечення позову

у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої майну, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року задоволено позов ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 99 491 грн 55 коп. у рахунок відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки «Mersedes- Benz», модель Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 994 грн 92 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

16 лютого 2022 року від представника позивача - адвоката Пархоменко О.О. надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_2 , а саме:

вантажний автомобіль марки «ГАЗ», модель ПБ33023 ГАРЗ, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 10448023).

Клопотання мотивоване тим, що відповідач вчиняє дії, направлені на унеможливлення виконання рішення, на випадок залишення його апеляційної скарги без задоволення, а саме:вчиняє підготовку для відчуження належного йому майна, на яке може бути звернуто стягнення при примусовому виконанні рішення. Під час розгляду Деснянським районним судом міста Чернігова справи про поділ майна подружжя ухвалою від 26 січня 2015 року з метою забезпечення позову накладено арешт на спірне майно: вантажний автомобіль марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «Mersedes- Benz», модель Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, відповідач звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова із заявою про скасування заходів забезпечення позову та судове засідання з розгляду цієї заяви призначено на 18 лютого 2022 року. Відповідач офіційно не працевлаштований, його підприємницька діяльність припинена, тому реалізувати виконання рішення сулу шляхом звернення стягнення на його поточні доходи, не вбачається за можливе. Тривалі неприязні відносини між сторонами та судові спори, викликані конфліктами з приводі поділу майна, попередня недобросовісна поведінка відповідача щодо вчинення перешкод позивачу у користуванні спільною квартирою, а також порушення ним ПДР, на думку позивача свідчать про те, що відповідач схильний до невиконання законних вимог органів державної влади, а відтак і судового рішення.

На підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, представником позивача апеляційному суду надано:

копію ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 січня 2015 року у справі № 750/13386/14 про накладення арешту на майно, а саме: вантажний автомобіль марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «Mersedes- Benz», модель Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

роздруківку рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 30 червня 2015 року у справі № 750/13386/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя;

копію повістки про виклик до Деснянського районного суду міста Чернігова на 18 лютого 2022 року для розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову;

роздруківка з АСВП за результатом пошуку виконавчих проваджень за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_2 ;

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 лютого 2022 року № 299775134, відповідно до якої квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_2 по Ѕ частини кожному;

роздруківка відомостей про справи, які перебували про провадженні судів, учасниками яких є ОСОБА_2 та ОСОБА_2 .

Перевіривши доводи указаної заяви, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини 1 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

У клопотанні про забезпечення позову представник позивача не навела доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також не зазначила доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Можливе скасування арешту, накладеного на майно у межах іншої цивільної справи, не є безумовною підставою для повторного накладення арешту на вказане майно у межах і цієї справи.

Також у заяві не обґрунтовано імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів відносно автомобіля та Ѕ частини квартири, яка до того ж знаходиться у спільній частковій власності сторін, що передбачає особливий порядок відчуження такої власності.

Крім того, заявником не надано доказів на підтвердження того, що автомобіль, на який вона просить накласти арешт дійсно на теперішній час належить відповідачу.

Саме лише рішення суду про поділ майна, ухвалене у 2015 році, та судова повістка про виклик для розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову не є достатнім підтвердженням обставин, передбачених статтею 149 ЦПК України.

Пунктом 4 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На підставі викладеного, враховуючи зміст клопотання, предмет позову, конкретні обставини у справі та зміст зазначених норм процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 151 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пархоменко Олени Олегівни про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська