Справа №705/215/22
2/705/1237/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Юрченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дмитрушківської ОТГ Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дмитрушківської ОТГ Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі Рішення народного суду Уманського району Черкаської області від 03.12.1981. Позивач, як спадкоємець після смерті свого батька фактично прийняла спадщину та почала нею користуватися. Згодом, вона звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.11.2021, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку, у зв`язку з відсутність правовстановлюючого документу. Оскільки, їй невідомо коли був втрачений правовстановлюючий документ на вказану частину житлового будинку, тому позивач з позовом вимушена звернутися до суду, оскільки не може набути права власності на майно в порядку спадкування у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про судове засідання у справі - не з`явилась, проте надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У заяві також вказала, що просить розглянути справу у її відсутність.

Від представника Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області Шевчук Т. надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача, при цьому, просить винести рішення у відповідності до правових вимог законодавства України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Факт їхніх родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що батьком позивача є ОСОБА_2 , та Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що позивач зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_3 , після чого отримала прізвище « ОСОБА_4 ».

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі Рішення народного суду Уманського району Черкаської області від 03.12.1981.

Відповідно до Довідки № 528 від 09.12.2021, виданої Дмитрушківською сільською радою, після смерті ОСОБА_2 , його дочка ОСОБА_1 вступила в управління спадщиною, оскільки в березні 1995 року в житловому будинку вона зробила ремонт, під час якого замінила вікна та міжкімнатні двері.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.11.2021, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку, у зв`язку з відсутність правовстановлюючого документу

Правовстановлюючі документи на вказану частину житлового будинку були втрачені власником ще при його житті, тому іншим шляхом дане питання вирішити неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно п.23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 76-78, 81, 83, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко