Справа № 459/2333/20 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/818/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.,

за участі в судовому засіданні позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Новосада М.Д. від 18 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третьої особи органу опіки та піклування - в особі виконкому Червоноградської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18 січня 2021 року позов задоволено частково.

Встановлено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей у присутності матері кожен другий вівторок місяця з 17 год. до 20 год. та кожну другу неділю місяця з 14 год. до 18 год. та по 2 год. у день народження дитини щороку 14 серпня та на Новий Рік, Різдво та Паску та Трійцю з 14.00 год. по 16.00 год.

Встановлено спосіб участі бабусі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей у присутності матері кожну другу суботу місяця з 15 год. до 17 год.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 420,40 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3015,03 грн. витрат на правову допомогу.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 січня 2021 року і змінити рішення у частині: Встановити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом зустрічей у присутності матері кожен другий вівторок місяця з 17 год до 20 год та кожну другу неділю місяця з 14 год до 18 год., та по 2 год. у день народження дитини щороку 14 серпня. Встановити спосіб участі бабусі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 шляхом зустрічей у присутності матері кожну третю суботу місяця з 15 год до 17 год.

Вказує, що вона не згідна з рішенням, так як вважає, що суд не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Вказує, що суд не врахував, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї відносно неї. Звертає увагу, що вона не обмежувала позивачів у спілкуванні з дитиною, не нехтувала їх правами та не порушувала їх. Зазначає, що визначений судом графік порушує її права та обов`язки щодо виховання малолітньої дитини, так як суд визнав спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 шляхом зустрічей у присутності матері на Новий Рік, Різдво, Паску та Трійцю з 14 год по 16 год. Зазначає, що на даний час в неї окрема сім`я і вона не має можливості виконувати рішення суду яке обмежує її. Оскільки дитині тільки 3 роки, то вона змушена 15 років всі визначені свята перебувати вдома і чекати коли ОСОБА_1 прийде до дитини. Щодо способу участі бабусі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 шляхом зустрічей у присутності матері кожну другу суботу місяця з 15 год. по 17 год. вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог і самостійно збільшив графік участі бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки ОСОБА_2 просила суд кожну третю суботу з 15 год до 17 год. Вважає, що участь бабусі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 шляхом зустрічей у присутності матері кожної третьої суботи місяця з 15 год до 17 год. буде достатній для гармонійного розвитку дитини та спілкування бабусі з онукою.

У судове засідання відповідачка та представник третьої особи не з`явилися, однак, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності зважаючи на те, що такі особи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, уточненої позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на неї, а також усних пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 9 Конституції України, ст.ст. 7,18, 141, 150-153, 159, 257, ч.ч.4,5 ст. 19, ч.2,3 ст. 157, ч.1 ст. 158 СК України, п.п. 1,2 ст. 3, ст.ст. 9, 18 Конвенції про права дитини, §54 рішення ЄСПЛ у справі HUNT v. UKRAINE, №31111/04 від 07 грудня 2006 року, §100 рішення ЄСПЛ у справі MAMCHUR v. UKRAINE, №10383 від 16 липня 2015 року, ч.2 ст. 5, п.1 ч.3 ст. 133, ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», та задовольняючи частково позов, виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 27 квітня 2017 року по 23 квітня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Червоноград Львівської області серія НОМЕР_1 , актовий запис № 76.

За період перебування у шлюбі у них народилася дитина - дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23 квітня 2020 року рішенням Червоноградського міського суду Львівської області шлюб було розірвано. Згідно із довідкою від 03.03.3020 та характеристикою від 05.03.2020 позивач ОСОБА_1 працює столярем в ТзОВ «Софро» з вересня 2019 року , не конфліктний, дисциплінований, спокійний, користується авторитетом і довірою між колегами по роботі. Згідно копії довідки №1022 від 20.10.2020 заробітна плата ОСОБА_1 станом на вересень 2020 року становить 8274,25 грн., та сплачені аліменти у розмірі 1665,19 грн. З копії витягу з ЄРДР та обвинувального акту суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є потерпілим по кримінальному провадженні №0000492 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України з приводу нанесення тілесних ушкоджень братом відповідачки 23.06.2020 біля Червоноградського відділення поліції. Відповідно до копії постанови Червоноградського міського суду від 25.06.2020 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що 23.06.2020 близько 16.05 год. вона вчинила сварку з ОСОБА_1 , в ході якої кричала на нього та вживала образливі слова. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради №85 від 18.06.2020 про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини було дозволено ОСОБА_1 зустрічатись з малолітньою донько ОСОБА_4 двічі на тиждень: неділя з 14.00 год. до 18.00 год., вівторок з 10.00 год. до 12.00 год. або з 16.00 год. до 18.00 год., в залежності від графіку роботи батька, у присутності матері ОСОБА_3 . Згідно копії повідомлення Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області №4465/15 від 10.06.2020 суд встановив, що позивач ОСОБА_1 звертався в поліцію 07.06.2020 по факту перешкоджання у спілкуванні з дитиною колишньою дружиною, матеріали були скеровані у відділ у справах дітей виконавчого комітету Червоноградської міської ради для прийняття рішення. Відповідачка зареєстрована та проживає разом з своїми батьками у квартирі по АДРЕСА_1 . Також, суд встановив, що неповнолітня дочка проживає разом із матір`ю - відповідачкою ОСОБА_3 . Позивачі цікавляться дитиною, мають бажання спілкуватись із нею та брати участь у її вихованні. Останнім не вдалось добровільно визначити із відповідачкою спосіб участі у вихованні дитини, оскільки відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні із нею. У зв`язку із цим позивачі звернулись до органу опіки та піклування - виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області для вирішення цього питання на комісії з питань захисту прав дитини. Суд зазначив, що заперечення відповідачки у тій частині, що вона не чинить жодних перешкод позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд до уваги прийняв, так як вони нічим не підтверджені та спростовуються письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема копіями постанови Червоноградського міського суду про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, повідомлення Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області щодо звернення ОСОБА_1 з приводу невиконання відповідачкою рішення виконавчого комітету щодо побачень з дитиною. Суд вважав, що відсутні підстави для позбавлення позивача як батька права спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Також, суд зазначив, що відсутність в дитини спілкування із батьком та бабусею може негативно вплинути на розвиток та формування дитини як особистості, яка не має повноцінного спілкування з обома батьками, у неї може сформуватися негативне, викривлене ставлення до іншого з батьків, як особи, негативне ставлення до інших членів родини іншого з батьків, тощо. Суд установивши, що в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування батька та бабусі з дитино, у тому числі за наслідком звернення батька до органу опіки та піклування відповідно до статті 158 СК України, урахувавши встановлені у цій справі конкретні обставини, інтереси дитини, а також інтереси сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову про визначення способу участі позивачів, які проживають окремо від дитини, у її вихованні та спілкуванні із нею. Суд встановив, що позивачі мають бажання та необхідні умови для участі у вихованні дитини, піклуванні про неї. Обмежень, які могли би перешкоджати їх спілкуванню, суд не знайшов. Беручи до уваги вищенаведене, суд прийшов до висновку, що участь позивачів у вихованні та спілкуванні із неповнолітньою ОСОБА_4 є доцільним. Однак, виходячи з інтересів дитини та умов її нормального виховання і навчання, а також враховуючи її вік, стан здоров`я, та зважаючи на конфліктні стосунки між сторонами, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, суд вважав, що доцільним буде визначити графік днів для зустрічей позивачів з дитиною у присутності матері, батькові ОСОБА_1 - кожен другий вівторок місяця з 17 год. до 20 год., та кожну другу неділю місяця з 14 год. до 18 год., та по 2 год. у день народження дитини щороку 14 серпня та на Новий Рік, Різдво та Паску та Трійцю з 14.00 год. по 16.00 год., бабусі ОСОБА_2 - кожну другу суботу місяця з 15 год. до 17 год. Тому, з врахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно із ст.141 ЦПК України, беручи до уваги часткове визнання позову, суд вважав, що з відповідачки у користь позивачів слід стягнути по 420,40 грн. судового збору. Згідно копії договору-доручення №09 від 23.03.2020, додатку до нього, та дублікатів квитанцій адвокат «Поліщук О.Л. надав правову допомогу ОСОБА_1 у повному обсязі, внаслідок чого вартість виконаних робіт становить 3015,03 грн. Тому такі судові витрати суд поклав на відповідача.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону відповідають лише частково; частина ж обставини, які суд вважав встановленими не доведена, а тому рішення суду підлягає частковій зміні.

28.08.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради, в якому просили:

?визначити порядок участі батька, ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення зустрічей з дочкою наступним чином:

oдо досягнення дитиною трьох років, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожної другої та четвертої суботи місяця по 3 (три) години з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, а саме за адресою АДРЕСА_2 у присутності матері дитини - ОСОБА_3 ;

oпісля досягнення дитиною трьох років, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожної другої суботи місяця по 4 (чотири) години з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, а саме за адресою АДРЕСА_2 без присутності матері дитини - ОСОБА_3 , а також кожної четвертої неділі місяця поза місцем проживання доньки, за місцем проживання батька дитини за адресою: АДРЕСА_3 , забезпечивши перевезення дитини після побачень з батьком до місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 ;

oвизначити час спілкування батька, ОСОБА_1 із донькою ОСОБА_4 , незалежно від її віку протягом 4 (чотири) годин у день її народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та такі загальнодержавні свята - Новий рік (1 січня), Різдво Христове (7 січня), Пасха (Великдень), Трійця.

?Визначити порядок участі діда ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 та баби ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення зустрічей з онукою наступним чином:

oдо досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожної третьої суботи місяця по 2 (дві) години з 11 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, а саме за адресою АДРЕСА_2 у присутності матері дитини - ОСОБА_3 ;

oпісля досягнення дитиною трьох років тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожної другої та четвертої суботи місяця по 3 (три) години з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, а саме за адресою АДРЕСА_2 у присутності матері дитини - ОСОБА_3 ;

oпісля досягнення дитиною трьох років, тобто з 14 серпня 2020 року, кожної другої суботи місяця по 4 (чотири) години з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, а саме за адресою АДРЕСА_2 без присутності матері дитини - ОСОБА_3 , а також кожної четвертої неділі місяця поза місцем проживання доньки, за місцем проживання батька дитини за адресою: АДРЕСА_3 , забезпечивши перевезення дитини після побачень з батьком до місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 без присутності матері дитини - ОСОБА_3 , або поза місцем проживання доньки, за місцем проживання діда або баби дитини за адресою: АДРЕСА_3 , забезпечивши перевезення онука з місця її проживання до місця проведення зустрічей та забезпечивши перевезення дитини після побачень з бабою і дідом до місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

21.09.2020 року позивачі подали суду уточнену позовну заяву, у якій просили:

?визначити час спілкування батька, ОСОБА_1 із донькою ОСОБА_4 , незалежно від її віку протягом 4 (чотирьох) годин у день її народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та такі загальнодержавні свята - Новий рік (1 січня), Різдво Христове (7 січня), Пасха (Великдень), Трійця;

?визначити порядок участі баби ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення зустрічей з онукою наступним чином:

oдо досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожної третьої суботи місяця по 2 (дві) години з 11 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, а саме за адресою: АДРЕСА_2 у присутності матері дитини - ОСОБА_3 ;

oпісля досягнення дитиною трьох років тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожної другої та четвертої суботи місяця по 3 (три) години з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, а саме за адресою АДРЕСА_2 у присутності матері дитини - ОСОБА_3 ;

oпісля досягнення дитиною трьох років, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожної другої суботи місяця по 4 (чотири) години з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. в м. Червоноград Львівська область без присутності матері дитини - ОСОБА_3 , або поза місцем проживання доньки, за місцем проживання баби дитини за адресою: АДРЕСА_3 , забезпечивши перевезення онуки з місця її проживання до місця проведення зустрічей та забезпечивши перевезення дитини після побачень з бабою до місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову послались на те, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка перебували у шлюбі з 27 квітня 2017 року по 23 квітня 2020 року, від якого мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Після розлучення дитина проживає разом з матір`ю - відповідачкою та її батьками. Вважають, що через неприязні стосунки відповідачка перешкоджає їм у зустрічах з дитиною та не дає можливості брати участь у її вихованні. Вжитими заходами досудового врегулювання спору не вдалось добровільно вирішити дане питання. Відповідачка не виконувала рішення виконавчого комітету від 18.06.2020 щодо побачень з дитиною. Усі спроби зустрітись з дитиною завершувались сварками та викликами поліції. Крім того, при одній із таких зустрічей брат відповідачки наніс позивачу ОСОБА_1 тілесні ушкодження, про що відомості внесено в ЄРДР.

Із змісту Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року вбачається таке.

У змісту преамбули вбачається, що держави учасниці Конвенції визнають, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Ч.1 ст. 3 Конвенції вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ч.1 ст. 7 цього ж акту передбачено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно ч.1 ст. 8 Конвенції держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Ч.1 ст. 9 ж передбачає, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Ст. 16 вказує, що жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України:

1. Сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

2. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками.

3. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства.

4. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

5. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками.

6. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

10. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 19 СК України:

1. У випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

2. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

3. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

4. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

5. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

6. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За ст. 141 цього ж Кодексу, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Крім цього, відповідно до ст.ст. 150-153 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Також, згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Також за ст. 157 СК України:

1. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

2. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

3. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

4. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

5. Той із батьків, з ким за рішенням суду проживає дитина, самостійно вирішує питання щодо тимчасового виїзду дитини за межі України з метою лікування, навчання дитини за кордоном, відпочинку, за наявності довідки, виданої органом державної виконавчої служби, про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби у порядку, встановленому законом.

Також, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

2. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (ст. 158 СК України).

Стаття ж 159 Кодексу вказує, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

2. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

3. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

4. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

5. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Частинами другою та третьою статті 257 СК України передбачено, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.

Зважаючи на вказані вимоги закону питання участі у спілкуванні та вихованні дитини одного із батьків, який проживає окремо потребує детального з`ясування, вивчення та поспішність, непослідовність та неповнота з`ясування істотних обставин у вирішенні вказаного питання слід вважати суперечить вказаним вимогам закону та інтересам дитини, що має істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 27 квітня 2017 року по 23 квітня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Червоноград Львівської області серія НОМЕР_1 , актовий запис № 76.

За період перебування у шлюбі у них народилася дитина - дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23 квітня 2020 року рішенням Червоноградського міського суду Львівської області шлюб було розірвано.

Згідно із довідкою від 03.03.3020 та характеристикою від 05.03.2020 позивач ОСОБА_1 працює столярем в ТзОВ «Софро» з вересня 2019 року, не конфліктний, дисциплінований, спокійний, користується авторитетом і довірою між колегами по роботі.

З копії довідки №1022 від 20.10.2020 вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 станом на вересень 2020 року становить 8274,25 грн., та сплачені аліменти у розмірі 1665,19 грн.

З копії витягу з ЄРДР та обвинувального акту встановлено, що позивач ОСОБА_1 є потерпілим по кримінальному провадженні №0000492 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України з приводу нанесення тілесних ушкоджень братом відповідачки 23.06.2020 біля Червоноградського відділення поліції.

Як вбачається із копії постанови Червоноградського міського суду від 25.06.2020 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що 23.06.2020 близько 16.05 год. вона вчинила сварку з ОСОБА_1 , в ході якої кричала на нього та вживала образливі слова.

Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради №85 від 18.06.2020 про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини було дозволено ОСОБА_1 зустрічатись з малолітньою донько ОСОБА_4 двічі на тиждень: неділя з 14.00 год. до 18.00 год., вівторок з 10.00 год. до 12.00год. або з 16.00 год. до 18.00 год., в залежності від графіку роботи батька, у присутності матері ОСОБА_3 ..

З копії повідомлення Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області №4465/15 від 10.06.2020 встановлено, що позивач ОСОБА_1 звертався в поліцію 07.06.2020 по факту перешкоджання у спілкуванні з дитиною колишньою дружиною, матеріали були скеровані у відділ у справах дітей виконавчого комітету Червоноградської міської ради для прийняття рішення.

Відповідачка зареєстрована та проживає разом з своїми батьками у квартирі на АДРЕСА_1 .

Як також, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, - неповнолітня донька позивача та відповідачки проживає разом із матір`ю - відповідачкою ОСОБА_3 .

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачі цікавляться дитиною, мають бажання спілкуватись із нею та брати участь у її вихованні. Останнім не вдалось добровільно визначити із відповідачкою спосіб участі у вихованні дитини, оскільки відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні із нею. У зв`язку із цим позивачі звернулись до органу опіки та піклування - виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області для вирішення цього питання на комісії з питань захисту прав дитини.

Однак, що стосується способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей у присутності матері щороку на Новий Рік, Різдво та Паску та Трійцю з 14.00 год. по 16.00 год., то колегія суддів вважає рішення в цій частині таким, що належним чином не обґрунтоване, оскільки відсутні будь-які належні доводи позивача, які б були підтверджені належними доказами про те, що зустрічі у цей час на вказані святкові дні буде компромісним вирішенням конфліктної ситуації, тобто задовольнить інтереси батьків дитини та в першу чергу самої дитини.

Також, відповідачка навела аргументи, які позивачем не спростовані про те, що такий графік побачень у згадані святкові дні порушить її права та інтереси, оскільки у неї зараз є нова сім`я і визначені судом зустрічі у святкові дні будуть обмежувати її права, оскільки їй буде важко поєднати захист інтересів позивача, своїх та дитини зважаючи на певні традиційні святкові ритми у ці дні. Відповідно таке дискомфортне для сім`ї відповідачки визначення годин побачень для батька у ці дні негативно позначиться і на інтересах дитини, оскільки вона є зараз членом нової сім`ї позивачки і неможливість їй бути разом зі своєю сім`єю протягом цих свят без додаткових нелогічних перерв протягом дня, з дискомфортною необхідністю коригувати плани сім`ї та пристосовуватися до згаданого графіку побачень, не може не впливати на її нормальне сприйняття як свят у колі своєї нової сім`ї, так і колі сім`ї свого батька і відповідно такий впив позитивним назвати не слід.

Відповідно побачення у ці дні та визначений позивачем час слід виключити з резолютивної частини рішення, як його спосіб участі у вихованні дитини, що не позбавляє його на повторне звернення до суду з цими вимогами з визначенням більш прийнятного часу для побачень у ці святкові періоди. Наприклад у другі святкові дні після Великодня чи трійці чи інший визначений час у згадані свята, тощо, що потребуватиме додаткової перевірки.

Що стосується доводів відповідачки про те, що суд вийшов за межі позовних вимог в частині встановлення способу участі бабусі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей у присутності матері кожну другу суботу місяця з 15 год. до 17 год., то слід вказати, що суд в даній категорії спорів не обмежений доводами позовної заяви та точними позовними вимогами, оскільки суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, що є загальною вимогою чіткий графік же такої участі визначається звичайно ж з врахуванням позовних вимог, однак безпосередньо судом з врахуванням обставин, які мають значення. Також, будь-яких обґрунтованих доводів, як це негативно впливає на інтереси дитини чи відповідачки чи порушує їх права або інтереси остання не навела.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення ж Червоноградського міського суду Львівської області від 18 січня 2021 року слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення суду в такій редакції: «Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконкому Червоноградської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Встановити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей у присутності матері кожен другий вівторок місяця з 17 год. до 20 год., та кожну другу неділю місяця з 14 год. до 18 год., та по 2 год. у день народження дитини щороку 14 серпня

Встановити спосіб участі бабусі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей у присутності матері кожну другу суботу місяця з 15 год. до 17 год.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 420,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3015,03 грн. витрат на правову допомогу».

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та саму скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 січня 2021 року - змінити, виклавши резолютивну частину рішення суду в такій редакції:

«Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконкому Червоноградської міської ради про визначення порядку участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Встановити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей у присутності матері кожен другий вівторок місяця з 17 год. до 20 год., та кожну другу неділю місяця з 14 год. до 18 год., та по 2 год. у день народження дитини щороку 14 серпня

Встановити спосіб участі бабусі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей у присутності матері кожну другу суботу місяця з 15 год. до 17 год.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 420,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3015,03 грн. витрат на правову допомогу».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра