Єдиний унікальний номер 341/130/22
Номер провадження 2/341/179/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2017 року шлюб між ним та відповідачкою розірваний. Від шлюбу народилось двоє дітей. Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2021 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дітей. Згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2021 року виключено з актового запису про народження дітей відомості про батьківство позивача. Просить звільнити його від заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дітей.

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали надіслано сторонам. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання призначено на 22 лютого 2022 року.

У судове засідання сторони не з`явились.

Позивач 22 лютого 2022 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а. с. 44).

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу місця реєстрації відповідачки надсилалась поштова кореспонденція із суду, яка повернулась 17 лютого 2022 року з відміткою Укрпошти «Адресат за кордоном» (а. с. 42).

Відповідно до пункту четвертого частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідачка вважається належним чином повідомленою. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилала.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт перший частини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки позивач та відповідачка повідомлені належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2021 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на Користь ОСОБА_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000,0 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дітьм повноліття (а. с. 10-11).

Відповідно до копії рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Служба у справах дітей Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, про виключення відомостей з актового запису про народження дітей задоволено повністю. Виключено з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_1 (а. с. 12-14).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до змісту статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке співвідноситься з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Так, факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акту про визнання особи батьком.

Отже, такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Ця норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Так, у цій справі позивач посилається як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від заборгованості зі сплати аліментів, на те, що судовим рішенням від 29 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили, виключено з актового запису від 08 лютого 2006 року № 2 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з актового запису від 19 лютого 2010 року № 2 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомостей про нього як батька дитини.

Аліментний обов`язок позивача щодо утримання як дитини, так і відповідача у справі, був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини.

Отже, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки, а позивач не є біологічним батьком дитини.

21 липня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши справу № 477/1165/20, зазначив, що виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли позивач був записаний батьком дітей.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, з огляду на установлені обставини справи, враховуючи норми чинного законодавства на час виникнення спірних правовідносин, та те, що виключення запису про батьківство ОСОБА_1 є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог в частині звільнення позивача від заборгованості зі сплати аліментів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263, 265, 273, 274-279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 вано-Франківська область.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ