Справа № 569/6370/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника позивачки - адвоката Кожемякіної В.І.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Сурікової С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 29.03.2019р. звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності. У подальшому позивачка подала до суду паспорт з якого вбачається, що нею було змінено прізвище на ОСОБА_2 , відтак прізвище позивачки слід змінити на « ОСОБА_2 ».

Просила визнати автомобіль марки Mercedes Benz 410D, 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя, що враховується при поділі спільного сумісного майна подружжя. Стягнути зі ОСОБА_1 грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля марки Mercedes Benz 410D, 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої згідно автотоварознавчої експертизи.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

23 квітня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Під час проживання у шлюбі сторонами було спільно придбано майно, зокрема, автомобіль марки Mercedes Benz 410D, 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . З вересня 2016 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, але шлюб не розірвали. Нещодавно Позивач від знайомих дізналась, що Відповідач має намір продати автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя, однак Відповідач до Позивача з даного приводу не звертався та не повідомляв про такі наміри. Бажаючи з`ясувати дійсний стан справ, Позивачем було здійснено пошук оголошень про продаж авто та з`ясовано, що Відповідачем подано таке оголошення ще у 2017 році за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія інтернет- сторінки з оголошенням додається). З оголошення вбачається, що оголошена ціна продажу авто складає 4500 дол. США. В подальшому Позивач за допомогою свого представника звернулась до регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області з запитом про надання інформації. 27.03.2019 року було отримано відповідь №31/17-5аз в якій вказано, що 18.05.2017 року була здійснена перереєстрація ТЗ на нового власника ( ОСОБА_5 ) по договору укладеному в ТСЦ.

Відповідач мав отримати письмову згоду на його відчуження від Позивача. Однак, Відповідач діяв таємно та недобросовісно, всупереч вимогам закону, інтересам сім`ї та майновим інтересам Позивача.

Зважаючи на той факт, що Відповідач діє недобросовісно, всупереч волі та інтересам Позивача з приводу розпорядження та володіння спільним майном подружжя, Позивач змушений звернутися в суд за захистом своїх порушених прав та бажає здійснити поділ спільного сумісного майна.

Транспортний засіб Mercedes Benz 410D, 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ), що придбаний в період шлюбу є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, незалежно від того, що він був зареєстрований на відповідача. (Така ж правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 16 січня 2019 у справі № 725/2488/16-ц).

Зважаючи на той факт, що автомобіль не перебуває у користуванні Позивача, Відповідач вже продав спірний транспортний засіб, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, Позивач вважає за можливе здійснити поділ майна, шляхом визнання права власності на автомобіль за Відповідачем та отримання Позивачем грошової компенсації за 1/2 частки автомобіля, в розмірі його ринкової вартості, визначеної на підставі експертної оцінки.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Кожемякіна В.І. підтримала позов у межах його доводів та просила задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 подала до суду письмові пояснення , які узгоджуються зі змістом позовної заяви. Окрім того, у поясненні наголосила на тому факті, що про продаж автомобіля їй стало відомо лише у 2019році. Ніякої згоди на продаж автомобіля не давала, з відповідачем це питання не обговорювала і взагалі відносин з ним не підтримувала, та спільного господарства з ним не вела з вересня 2016 року, що є встановленими судом обставинами згідно рішення суду про розлучення. З вересня 2016р.спілкувалася лише з дітьми, Вважає свідка ОСОБА_6 заінтересованою особою, хоча вона є її матір`ю , проте, між ними давній майновий конфлікт.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав. У судовому засіданні пояснив, що він з позивачкою перебували у шлюбі. В період шлюбу придбали автомобіль. До вересня 2016р. проживали спільно , з вересня він з дітьми проживав окремо від позивачки, проте вони перебували у шлюбі до 18.11.2019р. , діти були на його утриманні. У травні 2017 року продав автомобіль, який був у поганому технічному стані. Виручені кошти витратив у період перебування у шлюбі з позивачкою на утримання спільних дітей, придбання меблів дітям. Вказав, що позивачка знала, що автомобіль буде продаватися. Вважає позов безпідставним та просив відмовити у його задоволенні.

Аналогічні пояснення дала суду представник відповідача адвокат Сурікова С.І.

Ухвалою Рівненського міського суду від 10.04.2019р. постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об"єктом спільної сумісної власності, призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.10.2021р.справа була прийнята до провадження суддею Панас О.В. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.02.2021р. у справі була призначена авто товарознавча експертиза, провадження у справі було зупинене. Ухвала суду не була виконана у зв`язку з тим, що позивачка її не оплатила.

Ухвалою суду від 14.06.2021р. поновлене провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.07.2021р. закрите підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

12.07.2021р. позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути 44 400,00 грн..

19.07.2021р. позивачка подала квитанцію про доплату судового збору на суму 139,60 грн.

Задоволено клопотання відповідача про допит свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та долучення доказів.

У судове засідання позивачка подала паспорт, виданий 06.02.2020р., виданий органом - 5610, з якого вбачається, що на даний час вона змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».

Заслухавши поясненя представника позивача, відповідача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст.60,69,70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, другастатті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина другастатті 364 Цивільного кодексу України, далі -ЦК України).

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст.60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 325 ЦК Україниможуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя").

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку, коли подружжя здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 23.03.2004р., який 18.11.2019 р. рішенням Рівненського міського суду був розірваний, рішення суду набрало законної сили 19.12.2019р.

З листа РСЦ МВС в Рівненській області від 27.03.2019р. за № 31/17-5 аз установлено, що автомобіль марки Mercedes Benz 410D, 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 18.05.2017р. був перереєстрований на нового власника ( ОСОБА_5 ) по договору укладеному в ТСЦ. Дану обставину сторона відповідача не оспорює.

З листа Рівненської ТПП від 31.01.2020р. № 5604 вбачається, що автомобіль марки Mercedes Benz 410D, 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , має ймовірне значення вартості, за якою можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна - ринкової вартості об`єкту оцінки становить: 63500 - 88 800,00 грн.

Сторона відповідача, на підтвердження своїх доводів надав докази, які вказують на проведення оплат комунальних платежів у кв. АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 з 13.12.2012р. згідно договору купівлі-продажу у період з серпня 2019р. по даний час, придбаня побутової техніки. Окрім того, судом встановлено, що позивачка, є боржником у справі зі сплати аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей за період з лютого 2019р.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що сторони у справі є її батьками. У 2017р. був проданий автомобіль за кошти від продажу автомобіля тато купив їй в кімнату меблі. Мама у той час коли вони жити з татом коштів на їх утримання не надавала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що автомобіль використовувався в інтересах сім`ї, на ньому дітей возили до школи, автомобіль був у неналежному технічному стані, після того як відповідач з дітьми став жити окремо від позивачки автомобіль тривалий час не використовувався. Виручені кошти від продажу автомобіля були втрачені на утримання дітей сторін.

Судом на встановлено судових рішень щодо встановлення режиму окремого проживання подружжя відповідно до ст.. 119 СК України.

Суд приходить до висновку, що спірний автомобіль дійсно належав сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя, був відчужений у період шлюбу сторін.

Згідно з частинами першою-третьою ст.12, частиною першою ст.81 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надала належних та допустимих доказів, які підтверджували б, що кошти від продажу спірного автомобіля були використані не в інтересах сім`ї, а саме не для утримання дітей, придбання побутових речей. Меблів в інтересах сім`ї.

Крім того, враховуючи хронологію відчуження та придбання транспортних засобів, яка є послідовною, слід визнати підставним посилання відповідача на придбання кожного наступного автомобіля із залученням коштів від продажу від попереднього автомобіля.

Доводи позивачки стосовно того, що автомобіль був відчужений відповідачем без її згоди,не може бути прийняте судом, оскільки при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя та в його інтересах. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина другастатті 65 СК України).

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово (частина третястатті 65 СК України).

При цьому, позивач не заявляла вимог про визнання договору недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що спірне майно було відчужене в період перебування сторін у шлюбі задовго до його розірвання , отже такі дії вчинено в інтересах сім`ї, що не спростовано позивачкою, а тому відсутні правові підстави для стягнення із відповідача грошової компенсації 1/2 частини вартості спірного автомобіля. З 2017р. спірне майно є приватною власністю третьої особи, яка сторонами не була залучена до участі у справі. Вищенаведені обставини справи дають підстави прийти суду до висновку, що позивачкою обрано неправильне застосування норм матеріального права при зверненні до суду.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява до задоволення не підлягає.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 . Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення виготовлене - 03.03.2022р.

Суддя О.В.Панас