Справа №710/1017/16-ц
Номер провадження 4-с/710/2/22
УХВАЛА

іменем України

21.02.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Симоненко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко В.О.,

представника скаржника адвоката Смаглія В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ПАТ « Швейна фабрика Лібовнера» на дії державного виконавця Шполянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

09.02.2022 року до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла скарга ПАТ « Швейна фабрика Лібовнера» за підписом директора Пастушенка Д.О., у якій скаржник просить визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення штрафу, винесену 21.12.2021 року старшим державним виконавцем Шполянського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задніпряної А.А. по виконавчому провадженні № 56259586, якою на ПАТ « Швейна фабрика Лібовнера» накладено штраф у розмірі 5100,00 грн та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 днів.

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні у старшого державного виконавця виконавцем Шполянського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задніпряної А.А. перебуває виконавчий лист № 2/710/296/2017 від 04.04.2018 року, виданого Шполянським районним судом Черкаської області про зобов`язання ПАТ « Швейна фабрика Лібовнера» демонтувати перегородку з металопластику в вестибюлі приміщення фабрики, яка заблокувала вхід до приміщення позивача ОСОБА_1 ..

Державним виконавцем була винесена оскаржувана постанова, яку скаржник отримав 24.01.2022 року та вважає її незаконною. У розгляді справи представник скаржника не приймав участі та про вказану справу дізнався вже на стадії виконання рішення.. При цьому ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» фактично є неналежним відповідачем у справі, так як на момент її розгляду приміщення, в яких була встановлена спірна перегородка, належала іншій особі, ОСОБА_2 , яким і була встановлена спірна перегородка. Таким чином, ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера», не могло виконати рішення суду. Вказане повідомлення наявне в матеріалах виконавчого провадження. Крім того у 2020 році стягувач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання останнього демонтувати перегородку з металопластику у вестибюлі приміщення фабрики, яка заблокувала вхід до приміщення позивача, за яким Шполянським районним судом Черкаської області відкрито провадження. У ході розгляду справи між сторонами було досягнуто мирової угоди та справу було закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову. Відповідно умов мирової угоди, спір між сторонами фактично припинений та ця перегородка не порушує прав ОСОБА_1 ..

Шполянський відділ ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) подав клопотання про закриття провадження за скаргою на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В обгрунтування зазначено, що скарга юрисдикційно не підсудна Шполянському районному суду Черкаської області.

Представник Шполянський відділ ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився, подавзаяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні представник скаржника, адвокат Смаглій В.М., заперечував проти закриття провадження за скаргою, оскільки така подана в рамках виконавчого провадження рішення суду у цивільній справі.

Стягувач , ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив скаргу розглядати без його участі, задоволення скарги залишив на розсуд суду ( а.с.156).

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали додані до скарги, матеріали цивільної справи, встановив наступне.

На виконанні Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 56259586 з примусового виконання виконавчого листа № 2/710/296/2017 від 04.04.2018 року, виданого Шполянським районним судом Черкаської області про зобов`язання ПАТ « Швейна фабрика Лібовнера» демонтувати перегородку з металопластику в вестибюлі приміщення фабрики, яка заблокувала вхід до приміщення позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

21.12.2021 року у межах вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Задніпряною А.А. винесено постанову, відповідно якої за невиконання виконавчого листа 2/710/296/2017 від 04.04.2018 року, виданого Шполянським районним судом Черкаської області накладено на боржника ПАТ « Швейна фабрика Лібовнера» штраф у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, є постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про накладення штрафу є окремим виконавчим документом, примусове виконання якого не пов`язане із виконанням виконавчого листа, виданого Шполянським районним судом Черкаської області.

Нормами частини 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 1ст.287КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 20КАСУкраїни розмежовано предметну юрисдикцію місцевих загальних судів та окружних адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст.20КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

У відповідності до ч. 2 ст. 20 КАC України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, стаття 20 КАС України розмежовує предметну підсудність адміністративних судів, та обмежує розгляд справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а саме - щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 20 КАС України.

Заявником оскаржено постанову державного виконавця про накладення штрафу, винесену на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», яка є окремим виконавчим документом. При цьому накладення штрафу на боржника під час примусового виконання судового рішення є мірою відповідальності у виконавчому провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 зазначено, що імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказані правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 381/2126/18 , від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17 , від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1288/15 , від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1034/15-ц.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, провадження за скаргою підлягає закриттю, так як скарга на постанову державного виконавця від 21 грудня 2021 року про накладення штрафу на ПАТ « Швейна фабрика Лібовнера» за невиконання судового рішення не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки положеннями ч.2 ст. 74 Закону України " Про виконавче провадження» встановлено, що рішення виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства «Швейна фабрика Лібовнера» на дії державного виконавця Шполянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Роз`яснити скаржнику, що розгляд справи за його скаргою віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 25.02.2022.

Суддя О.В. Симоненко