Номер провадження: 22-ц/813/4096/22
Номер справи місцевого суду: 496/4766/20
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Одеської дирекції на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Одеської дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 111 652,23 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 09.06.2020 року між АТ «Укрпошта» та працівником ОСОБА_1 було укладено договір №11-378 короткострокової безвідсоткової позики, згідно договору, відповідач зобов`язалася в строк та в порядку, визначеного договором, повернути грошові кошти в розмірі 105 922,02 грн. Позичальник свої грошові зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість з урахуванням трьох відсотків річних за весь час прострочення та суми пені у розмірі 111 652,23 грн., з них 105 922,02 грн. основний борг, 4 584,17 грн. нарахована пеня та 1 146,04 грн. 3% річних.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2021 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Одеської дирекції було відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

10 червня 2021 року Акціонерним товариством «Укрпошта» в особі Одеської дирекції подана апеляційна скарга на вищевказане рішення суду, відповідно до якої апелянт просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апелянт посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги докази, які підтверджують заміну первісного зобов`язання, яке виникло внаслідок протиправного заволодіння ОСОБА_1 грошовими коштами. Не враховано, що 09.06.2020 року сторони одночасно уклали договір новації та на підставі нього договір позики, які є взаємопов`язаними. У договорі новації визначено, що зміст та умови нового зобов`язання викладені у договорі позики від 09.06.2020 року, в якому сторонами є сторони за первісним зобов`язанням і за цим договором. Заперечень проти позову відповідачка не надала. ОСОБА_1 частково виконала свої зобов`язання за договором, що свідчить про визнання нею боргу. Суд першої інстанції відмову у позові мотивує тим, що договір позики фактично не укладений, оскільки грошові кошти відповідачці не надавалися. Проте за договором новації сума заборгованості за попереднім зобов`язанням враховується у якості суми позики.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Одеської дирекції на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Одеської дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою від 26 серпня 2021 року справу було призначено до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.

Також надала до суду копію науково-практичного висновку.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась, причини неявки суду не повідомила.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 29 травня 2020 року (09 червня 2020 року) між акціонерним товариством «Укрпошта» в особі «Одеської дирекції АТ «Укрпошта» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір короткострокової безвідсоткової позики № 11-378.

Пунктом 1.1 вказаного договору визначено, що позичальник відповідно до цього договору позики, який укладено відповідно до договору новації від 29.05.2020 року між сторонами, зобов`язується у строк і в порядку визначеному цим договором позики повернути грошові кошти у розмірі 105 922, 02 грн.

Пунктом 2.1 визначено, що позичальник повертає позику позикодавцю щомісяця рівними частками згідно графіка повернення позики шляхом здійснення позикодавцем утримань із заробітної плати позичальника та/або шляхом внесення грошових коштів позики у касу позикодавця.

Крім того, 29 травня 2020 року (09 червня 2020 року) між сторонами був укладений договір новації №11-377, який передбачав заміну первісного зобов`язання, яке виникло внаслідок протиправного заволодіння відповідачем під час виконання трудових обов`язків грошовими коштами в розмірі 105 922, 02 грн.

Пунктом 2 зазначеного договору передбачено, що первісне зобов`язання припиняється з моменту набрання чинності цього Договору (новації).

Згідно п. 3 Договору новації, зміст і умови нового зобов`язання викладені у Договорі позики від ___.___2020 року.

Однак, ОСОБА_1 грошових зобов`язань за договором позики не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за договором позики з урахуванням пені та трьох відсотків річних за весь час прострочення у розмірі 111 652,23 грн., з них 105 922,02 грн. основний борг, 4 584,17 грн. нарахована пеня та 1 146,04 грн. 3% річних.

При цьому, представник позивача в судовому засіданні в суді першої інстанції вказала, що грошові кошти відповідно до укладеного договору безвідсоткової позики від 09.06.2020 року не передавались, такий договір був укладений сторонами в зв`язку з виявленням нестачі, такі обґрунтування містить і позовна заява.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмову у позові суд першої інстанції мотивував тим, що за відсутності зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру між сторонами не виникли зобов`язання за договором позики внаслідок новації. Також суд виходив з того, що грошові кошти, зазначені у договорі позики, відповідачка не отримувала, договір укладений на суму виявленої нестачі грошових коштів, ввірених відповідно до посадових обов`язків.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з частиною 2 статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Відповідно до статті 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням.

Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Характерними для новації є наявність взаємної згоди сторін щодо припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання, припинення попереднього зобов`язання і виникнення між тими ж сторонами нового зобов`язання.

Матеріали справи не містять доказів існування між АТ «Укрпошта» і ОСОБА_1 попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, їх виду та розміру.

У позовній заяві та договорі новації від 29 травня 2020 року лише зазначено, що первісне зобов`язання між сторонами виникло внаслідок протиправного заволодіння відповідачкою під час виконання трудових обов`язків грошовими коштами у розмірі 105922,02 грн.

За змістом частин 1 і 2 статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

КЗпП України передбачена матеріальна відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, у межах середнього місячного заробітку (стаття 132), випадки обмеженої та повної матеріальної відповідальності працівників (статті 133-134).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 639 ЦК України).

Отже, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

Аналізуючи правову природу спірних правовідносин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що укладений між сторонами Договір короткострокової безвідсоткової позики від 09.06.2020 року не підтверджує виникнення нового зобов`язання та досягнення згоди щодо всіх його істотних умов, оскільки реальної передачі позичальникові грошових коштів у розмірі в розмірі 105922,02 грн. не відбулось.

Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року в справі №560/1299/17.

Судом вірно встановлено, що зазначений розмір грошових коштів відповідач від позивача не отримувала. В той же час уклала безгрошовий договір позики на виявлену недостачу грошових коштів, якій вони були ввірені їй відповідно до виконуваних посадових обов`язків.

Справа не містить доказів на підтвердження обставин щодо існування між АТ «Укрпошта» та ОСОБА_1 попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, їх виду та розміру.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що фактично предметом позову в даному випадку є відшкодування підприємству майнової шкоди, завданої працівником при виконанні своїх трудових обов`язків. Порядок відшкодування такого виду шкоди регламентується нормами трудового законодавства, зокрема, КЗпП України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

За встановлених обставин не можна вважати обґрунтованою позицію позивача щодо новації зобов`язання, враховуючи правову природу заподіяння та порядку відшкодування шкоди ОСОБА_1 відповідно до вимог трудового законодавства, КЗпП України, а не норм ЦК України.

У зв`язку з наведеним колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та необхідність залишення рішення суду першої інстанції без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).

Оскільки колегія суддів відхилила апеляційну скаргу, судові витрати за подачу апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Одеської дирекції залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Одеської дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін