Справа № 159/246/22
Провадження № 2/159/502/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді :

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

Адвокат Демчук Ніна Володимирівна звернулась до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. У позовній заяві представник позивача вказала, що відповідач у справі є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлення рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.12.2021. Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її повному утримані та виховані. Відповідач участі в утриманні дочки не приймає, коштів на утримання дитини не сплачує, хоча має стабільну роботу та отримує відповідну заробітну плату. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дочки позивач не спроможна, так як не працює, здійснює догляд за дитиною. А тому,з метою захисту прав та законних інтересів дитини просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментівна утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Карім того, представник позивача просить судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн покласти на відповідача.

1.2. У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Воробей О.В. заперечила проти сплати відповідачем аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу); висловила позицію відповідача, який визнав свій обов`язок утримувати дочку, вказала про визнання відповідачем позовних вимог частково, а саме про на можливість сплачувати останнім аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача мотивувала свою позицію тим, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним. Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу).

2. Рух справи у суді.

Позовну заяву подано до суду 14 січня 2022 року.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 16 лютого 2022 року, відкладено на 15 березня 2022 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

В судове засідання 15 березня 2022 року учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання.

Представник позивача ОСОБА_2 електронною поштою подала заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача адвокат Воробей О.В. подала до суду заяву про розгляд даної справи за відсутності відповідача та його представника на підставі наявних доказів, позиція відповідача щодо позовних вимог викладена у відзиві на позовну заяву, яку просить врахувати під час ухвалення судового рішення.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України .

4. Фактичні обставини справи.

Позивач є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.02.2020 Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.12.2021 у цивільній справі № 159/2635/21 відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ковеля Волинської області, народженої матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Ковель Волинської області. Рішення суду набрало законної сили 11.01.2022.

Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю позивачем у справі.

Позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною.

Відповідач працює, отримує стабільний дохід.

Оскільки вказані обставина визнаються (не заперечуються) усіма учасниками справи, не спростовані відповідними доказами, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання, тому, у силу частини першої статті 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо або разом не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частини перша, друга, п`ята статті 183 СК України).

При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину.

Судом встановлено, що відповідач працює, тобто має сталий дохід, на утриманні інших дітей не має, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Дані обставини не заперечені у поданому представником відповідача відзиві.

Визначаючи суму, належну до виплати, суд керується таким.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривень.

Тому, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України та частини п`ятої статті 183 СК України, згідно якої рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, зважаючи на вік дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище сторін, позицію відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним та достатнім визначити до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів на рівні 1/4 частини доходів відповідача відповідає вимогам законодавства, є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини.

Визначений розмір аліментів не є надмірним, ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Позивач не подала суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 14 січня 2022 року.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Що стосується вимог позивача про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень, то суд вважає необхідним їх зменшити з огляду на таке.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, представник позивача не надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання цих вимог суд вправі з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, сталість судової практики з порушеного перед судом питання, а також те, що дана справа є справою незначної складності, провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження, а представник позивача в судових засіданнях участі не приймав (клопотала про розгляд справи у її відсутності), суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 137, 141, 180, 182, 183, 191, 192 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 76-81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментівзадовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 500 грн (п`ятсот грн).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

представник позивача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_3 ; договір про надання правової допомоги від 17.11.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 115 від 23.06.1994;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

представник відповідач ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ; юридична адреса: АДРЕСА_5 ; ордер серії АС № 1035402 від 11.02.2022.

Повний тест рішення складено 15.03.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА