ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6131/20 Номер провадження 22-ц/814/781/22Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 08 грудня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Материнко М.О. в м.Полтаві, із складанням повного тексту рішення 17.12.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 30.04.2015 року між ним та ОСОБА_3 розірвано шлюб. За час спільного проживання подружжям з метою покупки автомобілю Volkswagen Polo було взято кредит в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» в сумі у розмірі 118 500 грн. Вказував, що оскільки кредит було взято на спільні потреби подружжя, то й виплачувати його повинні його разом. Проте відповідач усунулась від виконання зобов`язання.

Просив визнати спільним майном подружжя кредит № IKAPNAIG.143449.033 від 15.07.2013 з урахуванням відсотків у розмірі 132 814,08 грн. та у зв`язку зі сплатою позивачем кредиту в повному обсязі стягнути з ОСОБА_2 1/2 вартості останнього у розмірі 66 408,08 грн. на користь позивача.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 08.12.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано спільним майном подружжя кредит № IKAPNAIG.143449.033 від 15.07.2013 з урахуванням відсотків у розмірі 132 814,08 грн. та у зв`язку зі сплатою його ОСОБА_1 в повному обсязі стягнуто з ОСОБА_2 1/2 вартості останнього у розмірі 66 408,08 грн. на користь ОСОБА_1 .

Рішення оскаржила ОСОБА_4 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 .

Вважає, що спір щодо розподілу майна подружжя судом вже вирішено в ході розгляду справи за її позовом рішенням цього ж суду від 30.10.2018 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року. Зазначає що кредит не може бути визнано спільною сумісною власністю, оскільки це не матеріальний об`єкт, а тому не є об`єктом права в розумінні норм чинного законодавства України. Також вказує, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом для застосування до спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у шлюбі з14 лютого 2008 року по 30 квітня 2015 року.

15 липня 2013 року позивачем з метою придбання автомобіля укладено кредитний договір № IKAPNAIG.143449.033, за умовами якого, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» надає грошові кошти у розмірі 118 350 грн. для придбання автомобіля Volkswagen Polo.

Станом на 06.06.2019 року заборгованість за кредитним договором № IKAPNAIG.143449.033. від 15.07.2013 року погашено, що підтверджується довідкою ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

Районний суд задовольняючи позовні вимоги своє рішення мотивував тим, що визнав кредитний договір об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, який підлягає поділу за правилами встановленими ст.ст.69-72 Сімейного Кодексу України.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з вказаним висновком.

Згідно з ч. 3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім?ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Статтею 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов`язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов`язань за кредитом.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім?ї (частина 4 ст.65 СК України).

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що майно - автомобіль Volkswagen Polo, придбане подружжям ОСОБА_5 у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини, а не кредит, про що заявлено позовні вимоги та помилково задоволено судом першої інстанції.

Більш того, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2018 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року визнано право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль Volkswagen Polo,2013 року випуску. Також зазначено, що відповідачем ОСОБА_1 не було реалізовано свого права на звернення з відповідним зустрічним позовом до суду про розподіл спільних зобов`язань колишнього подружжя.

За таких обставин оскаржуване рішення в частині визнання спільним майном подружжя кредит № IKAPNAIG.143449.033 від 15.07.2013 з урахуванням відсотків у розмірі 132 814,08 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зазначених вимог ОСОБА_1 .

Разом з тим, в п. 66 постанови Великої Палати Верховного суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц викладено правову позицію про те, якщо один із колишнього подружжя в повному обсязі виконав зобов`язання, то він у порядку частини першої ст.544 ЦК України має право на зворотну вимогу (регрес) до іншого з подружжя у відповідній частині.

Таким чином правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї.

По даній справі встановлено, що позивач здійснив сплату заборгованості за кредитом на придбання автомобіля Volkswagen Polo,2013р. випуску, який визнаний об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а, отже, обгрунтовано звернувся з позовом до відповідача про стягнення половини вартості здійснених ним виплат в розмірі 66408,08 грн.

Вказана сума відповідачем в порядку, визначеному ст.ст.12,81 ЦПК України, не спростована, а тому рішення районного суду в цій частині слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в зазначеній частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 08 грудня 2021 року скасувати в частині визнання спільним майном подружжя кредит № IKAPNAIG.143449.033 від 15.07.2013 з урахуванням відсотків у розмірі 132 814,08 грн.

В іншій частині Октябрського районного суду м.Полтави від 08 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.03.2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль