Провадження № 22-ц/801/545/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 рокуСправа № 127/20697/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Виноградського Антона Павловича на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 01.02.2019 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-БАНКУ з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC4 та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 6,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 08.09.2021 він має заборгованість перед позивачем у розмірі 14 889,42 грн, з яких: 10 131,48 грн заборгованість за кредитом; 4 507,94 грн заборгованість по відсоткам.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC4 від 01.02.2019 у розмірі 14 639 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн 42 коп., з яких: 10 131,48 грн заборгованість за кредитом; 4 507,94 грн заборгованість по відсоткам.

Стягнуто з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Виноградський А.П. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного встановлення обставин справи, просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01 лютого 2019 року звернувся до АТ «АКЦЕНТ-БАНК», який є правонаступником ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC4 та отримання кредитної картки, та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК» (зв. а.с. 5).

Позивачем до позовної заяви додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта», в якому зазначені умови кредитування, строки, процентна ставка, який власноручна підписано відповідачем (а.с. 6).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов і правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms (а.с. 7-17).

На підтвердження обставин користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами позивач надав виписку по рахунку відповідача.

Згідно з наданим станом на 08 вересня 2020 року розрахунком заборгованості, за відповідачем ОСОБА_1 рахується заборгованість перед АТ «АКЦЕНТ-БАНК» у розмірі 14 639,42 грн, з яких: 10 131,48 грн заборгованість за кредитом; 4 507,94 грн заборгованість по відсоткам (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, тобто, відповідачем не виконано договірні зобов`язання.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01.02.2019 року укладеного між сторонами станом на 08.09.2020 року заборгованість за кредитом становить 14 639,42 грн, з яких: 10 131,48 грн заборгованість за кредитом; 4 507,94 грн заборгованість по відсоткам (а.с. 5).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Встановлено, що у заяві, підписаній ОСОБА_1 , відсутні умови про досягнення домовленості щодо розміру відсотків.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме долучений до справи Витяг з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент виникнення спірних правовідносин взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

Посилання АТ «Акцент-Банк» на підписання ОСОБА_1 паспорту споживчого кредиту як на підставу належного узгодження обставин кредитного договору та розміру відсоткової ставки апеляційний суд до уваги не бере, оскільки у наданому до позовної заяви Паспорті споживчого кредиту від 01.02.2019 містяться тарифи щодо двох продуктів - «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД», що містить різні відсоткові ставки для таких карт.

Банком не доведено, яку саме картку отримано ОСОБА_1 із даного переліку, який стосується видів карт «Універсальна».

При цьому підписана ОСОБА_1 . Анкета-заява не містить умов про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою договору банківського обслуговування.

Крім того, варто зазначити, що Паспорт споживчого кредиту наданий банком як доказ містить зауваження, що інформація, яка зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною лише до 01 липня 2019 року. Більш того, зі змісту цього Паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У третьому розділі Паспорту визначено максимальну суму ліміту на кредитній картці до 50 000 грн (для карти «Універсальна») та 100 000 грн (для карти «Універсальна ГОЛД»), однак відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту, як це передбачено ст. 7 Закону України «Про споживче кредитування» є лише рекламою споживчого кредиту і передує укладенню самого договору, та як правило містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та максимальний строк, на який надається кредит.

За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не є підставою для стягнення відсотків за даним договором.

Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження нарахування заявлених позивачем відсотків за користування кредитними коштами. Водночас, саме вказані фактичні обставини в даній справі належать до предмету доказування.

Колегія вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві (анкеті) домовленості сторін про сплату відсотків, надані банком Витяг з Тарифів, Витяг з Умов та правил, Паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі N 342/180/17 з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «Акцент-банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону N 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, оскільки ОСОБА_1 фактично отримані та використані кошти банку добровільно не повернув.

Разом з цим обґрунтованими є твердження апелянта щодо безпідставного стягнення процентів, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження нарахування заявлених позивачем відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Виноградського А.П. підлягає частковому задоволенню, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня 2022 року скасуванню в частині стягнення процентів з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Виноградського Антона Павловича задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня 2022 року скасувати в частині задоволення позову про стягнення заборгованості по процентам та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ЄДРПОУ 14360080) в дохід держави судовий збір в розмірі 971,12 грн за подання апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко