ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3761/22 Справа № 202/4579/21 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус ДМНО Отроцюк Олена Володимирівна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус ДМНО Отроцюк О.В., про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входять автомобіль Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вона не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки її емоційний стан після смерті чоловіка та введення Урядом на всій території України карантинних обмежень завадило їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просила встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 23.11.2020 року.

ОСОБА_1 є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 15.04.1978 року, актовий запис № 286.

ОСОБА_1 у травні 2021 року хворіла на COVID-19, що підтверджується результатом аналізу № 707094 від 24.05.2021 року.

Згідно матеріалів спадкової справи після померлого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася ОСОБА_1 .

Постановою від 21.07.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача ОСОБА_1 щодо емоційного стану та лікування на час закінчення строку прийняття спадщини, не можуть вважатись об`єктивною та непереборною обставиною для невчинення останньою зазначених дій, оскільки частиною першою статті 1270 ЦК України встановлюється кінцевий строк на подання заяви про прийняття спадщини, у такому разі, визначальним є вчинення спадкоємцем цих дій з моменту відкриття спадщини до останнього дня шестимісячного строку. Вважав, що позивачем не доведено поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки остання після смерті свого чоловіка, будучи спадкоємцем першої черги, пропустила 2 місяці строку для прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала, що вона не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки її емоційний стан після смерті чоловіка та введення Урядом на всій території України карантинних обмежень та сама хвороба у травні 2021 року на COVID-19, завадило їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Так, ОСОБА_1 вказує, що в травні 2021 року на фоні того, що її імунітет був ослаблений хронічними захворюваннями, вона сама захворіла на COVID-19, що підтверджується результатом аналізу №707094 від 24.05.2021 року. Хворобу перенесла важко і потребувала постійного догляду з боку близьких. Часу думати про спадщину чи про щось інше, крім як фізичний стан, не виникало. Вважала, що держава підтримає її вимоги на спадщину і після закінчення карантинних вимог у зв`язку з епідемією СОVІD-19.

Крім того, зазначає, що помилково вважала, що автоматично прийняла спадщину, однак приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як позивачка з чоловіком були зареєстровані за різними адресами, хоча проживали в одному приміщенні все життя, а строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини мною був пропущений.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи обставини справи, незначний проміжок пропуску строку, відношення позивачки до першої черги спадкоємців, а також наведені позивачкою причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, апеляційний суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України доходить висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, не перевірив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити а рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у першій та апеляційній інстанції по 1 135,00 грн. з кожної окремо.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус ДМНО Отроцюк Олена Володимирівна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по 1 135,00 грн. з кожної окремо.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко