Провадження № 2/686/1049/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Перун А.М.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_2 права власності на 4/5 квартири за адресою АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/5 квартири за адресою АДРЕСА_1 та автомобілі: ВАЗ2109,2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 та FIAT DOBLO2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 .

Сторони перебували у шлюбі з 28 серпня 1998 року по 25 лютого 2021 року. Від шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 2009 р.н., які після розлучення продовжують проживати з позивачем. За час перебування у шлюбі подружжям спільно набуто нерухоме та рухоме майно: квартира за адресою АДРЕСА_1 , автомобілі ВАЗ2109,2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 та FIAT DOBLO2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 . Автомобіль ВАЗ2109,2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 без письмової згоди позивача, приховано, на шкоду інтересам сім`ї,відчужено відповідачем 31.11.2020 року.

Оскільки діти після розлучення проживають разом з позивачем, вона просила відступити від рівності часток та визнати за нею право власності на 4/5 квартири за адресою АДРЕСА_1 , а за відповідачем, відповідно, 1/5. Крім того, просила визнати за відповідачем право власності на автомобілі: ВАЗ2109,2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 та FIAT DOBLO2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 .

Позивач до суду не з`явилася, просила здійснювати розгляд за її відсутності; позов підтримала. Клопотання про здійснення грошової компенсації за частку у спільному майні не заявлялось. Представник відповідача позов заперечила, вказавши, що квартира є особистою власністю відповідача, а тому розподілу не підлягає. Автомобіль ВАЗ2109,2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 на сьогоднішній момент є зареєстрованим за іншим суб`єктом, відчуження якому здійснено з погодження позивача, під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 . Представник ОСОБА_3 не заперечувала, що автомобіль FIAT DOBLO2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю подружжя. ОСОБА_1 не висловлено намір здійснення будь-яких компенсаційних виплат за частку у спільному майні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1998 року, який розірваний за Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.01.2021 року, справа №686/30714/20. Рішення від 25.01.2021 року набуло законної сили 25 лютого 2021 року.

У сторін є двоє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 2009 р.н. Сторони та їх діти зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . За Розпорядженням Вищого професійного училища №4 від 27.10.2006р. ОСОБА_3 передано у приватну власність в порядку приватизації квартиру АДРЕСА_2 . Право власності ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_2 підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.11.2006 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль FIAT DOBLO2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 зареєстрований за відповідачем.

Відповідно до відомостей з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 30.03.2021 року, автомобіль ВАЗ2109,2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 відчужено 23.10.2020 року та перереєстровано на нового власника.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За змістом частин 1, 3 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до ч.2 даної статті вважається,що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статті 63,70 СК України коментують здійснення подружжям права спільної сумісної власності, та розмір часток у цьому майні. Так,дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 71 СК України визначає способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема ч. 4 наведеної статті передбачає можливість присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно.

Згідно ч.2 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

У постановах від 07 жовтня 2015 року у справі N 6-1622цс15, від 27 січня 2016 року у справі N 6-1912цс15 та від 30 березня 2016 року у справі N 6-533цс16 Верховний Суд України висловив правову позицію, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа, контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється(ст.372 ЦК України).

Відповідно до ст.61 ч.5 СК в редакції, яка існувала з 08.02.11 року по 12.06.2012 року,обєктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному із подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Зважаючи на викладене, до об`єктів спільної сумісної власності із переліку заявлених до розподілу, відноситься лише автомобіль FIAT DOBLO2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 .Позивачем не заявлено вимогу про визнання за нею ідеальної частки в автомобілі, здійснення компенсації за частку у праві власності. Позивачем не заявлено позовні вимоги щодо визнання недійсним договору відчуження автомобіля ВАЗ2109,2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 .

Враховуючи принципи диспозитивності, змагальності судового процесу, можливість розгляду справи лише в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_2 права власності на 4/5 квартири за адресою АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/5 квартири за адресою АДРЕСА_1 та автомобілі: ВАЗ2109,2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 та FIAT DOBLO2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати проголошення рішення.

Позиивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 3 березня 2022 року.

Суддя З.А.Чевилюк

21.02.2022