Справа № 559/3327/21
Провадження № 2/559/276/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Кобзаренко І.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку,-

встановив:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1.1. Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 1984 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі свекром позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (який помер у 2004 році), спільних дітей у них не було. З ОСОБА_2 позивач не мала родинного споріднення, проте була їй близькою людиною, й з 2012 року до смерті доглядала померлу, так як остання мала інвалідність І групи та потребувала стороннього догляду.

14 жовтня 2009 року між позивачкою (набувач) та ОСОБА_2 (відчужувач) було укладено спадковий договір, за яким ОСОБА_2 після своєї смерті передає у власність позивачки належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зобов`язувалась виконувати покладені на неї обов`язки: сплачувати грошову винагороду щомісяця, забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами, та в разі смерті відчужувача, поховати її з дотриманням православного християнського обряду.

Після смерті ОСОБА_2 , здійснивши всі християнські обряди по похованню, позивачка оформила право власності на житловий будинок, проте не на земельну ділянку, яка призначена для будівництва та обслуговування цього ж будинку, господарських будівель і споруд і також належала ОСОБА_2 . Бо земельну ділянку не зазначено в спадковому договорі, оскільки на момент його укладення земля не була приватизована. Центр надання адміністративних послуг Дубенської міськради відмовив у оформленні землі. Зареєструвати право власності на земельну ділянку як спадкове майно теж не може, бо не є спадкоємцем, адже не має жодних родинних відносин з померлою, відповідно спадкову справу за заявою Позивачки після смерті ОСОБА_2 нотаріус не відкриває.

Таким чином, Позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй на праві приватної власності житловий будинок, у зв`язку з чим звертається до суду за захистом своїх прав.

1.2. Відповідач: позов визнає.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Представник позивачки просить розглянути справу зі їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 40).

Відповідач просить розглянути справу без участі його представника, а також не заперечує проти задоволення позовної вимоги (а.с.36).

Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11), вона була особою з інвалідністю І групи з 14.04.2014 та потребувала стороннього догляду (а.с. 20).

14 жовтня 2009 року між ОСОБА_2 (відчужувач) та ОСОБА_1 (набувач) укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л., зареєстрований в Спадковому реєстрі під №48275001. За цим договором ОСОБА_2 після своєї смерті передає у власність набувача належний їй на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 89,8 кв.м., з приналежними до нього господарськими будівлями - літня кухня, сарай, погріб, гараж, вбиральня, огорожа (далі - Будинок), який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Дубенської міської ради 17.05.1999. ОСОБА_1 зобов`язувалась виконувати покладені на неї обов`язки: сплачувати відчужувачу грошову винагороду щомісяця, забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості, та в разі смерті відчужувача поховати її з дотриманням православного християнського обряду. В зв`язку з посвідченням спадкового договору нотаріусом накладено заборону на відчуження Будинку, яку знято ним же 02 липня 2021 року після смерті ОСОБА_2 (а.с. 12-14).

За ОСОБА_1 22.07.2021 зареєстровано право власності на Будинок, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №267683821, номер об`єкта 28323901 (а.с.17).

Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0823 га, кадастровий номер :02:001:2250, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно Державного акту на право власності на цю земельну ділянку, вона належала ОСОБА_2 на підставі рішень Дубенської міської ради від 28 грудня 1998 року та 24 червня 2010 року №2786. Наявна нормативно-грошова оцінка (а.с. 15, 19).

Згідно відповіді Центру надання адміністративних послуг Дубенської міської ради №07-02-30/1057-Х1298 від 29.11.2021, позивачці відмовлено в реєстрації права власності на земельну ділянку, тому що предметом спадкового договору є лише житловий будинок із господарськими будівлями. Тому відповідний документ не є безумовною підставою для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером, на якій розміщений житловий будинок, набутий на підставі спадкового договору (а.с.18).

Згідно відповіді в.о. завідувача Першої Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області Л. Тимощук №92/01-16 від 11.03.2022 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №68696082, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , - не заводилась (а.с. 37-38).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди): земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. За загальним правилом особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Це підтверджується і судовою практикою (постанови ВП ВС від 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16 (провадження №12-143гс18)16 червня 2020 року в справі №689/26/17, від 22.06.2021 в справі № 200/606/18, правові позиції ВСУ в постановах від 11 лютого 2015 року в справі №6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року в справі №6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16 та інших).

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, іншого порядку підтвердження права власності позивачки на земельну ділянку, на якій розташовано належний їй Будинок, немає.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Під час розгляду справи відповідач Дубенська міська рада визнала позов й таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0823 га, кадастровий номер :02:001:2250, що має цільове призначення для будівництва та обслуговування цього будинку, господарських будівель і споруд, належить ОСОБА_1 після смерті померлої ОСОБА_2 внаслідок реалізації Спадкового договору. А земельна ділянка досі числиться за померлою ОСОБА_2 .

Обставин, які б свідчили, що позивачка неправомірно набула права власності на будинок, судом не встановлено. За принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споуд, ОСОБА_1 також стає власником земельної ділянки, на якій знаходиться її Будинок. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому в даному випадку, суд вважає що існують підстави та необхідність для захисту прав позивачки шляхом визнання її власником земельної ділянки, на якій розташований набутий нею у власність житловий будинок. Таким чином, суд вирішив задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 12-13, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити: визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:2250 загальною площею 0,0823 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дубенська міська рада Рівненської області, вул.Замкова, 4, м. Дубно Рівненської області, 35600, , e-mail: .

Суддя: О.Ю. Жуковська