Справа № 495/1147/22
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 березня 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді - Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла свекруха позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.11.2020 року, актовий запис №1248. За життя померла набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м.. За життя спадкодавець склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2098, відповідно до якого на випадок своєї смерті нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м. заповідала позивачу. Для оформлення спадщини після смерті свекрухи позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки прізвище спадкодавця, що зазначене у свідоцтві про смерть відрізняється від прізвища яке зазначене у заповіту та прізвище спадкоємиці, яке зазначене в заповіті також відрізняється від прізвища яке зазначене у довіреності та перекладі паспорта спадкоємиці за заповітом. Вказане унеможливило видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я позивача, у зв`язку з наведеним позивач звернулась до суду з зазначеним позовом.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2022 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2022 року від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області витребувана належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовче судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просила задовольнити в повному обсязі.

В підготовче судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла свекруха позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.11.2020 року, актовий запис №1248.

За життя ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу від 21.05.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №1074 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м..

За життя спадкодавець склала заповіт, посвідчений 22.08.2013 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за №2098, відповідно до якого на випадок своєї смерті нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м. заповідала позивачу.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Для оформлення спадщини після смерті спадкодавця позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки прізвище спадкодавця, що зазначене у свідоцтві про смерть відрізняється від прізвища яке зазначене у заповіту та прізвище спадкоємиці, яке зазначене в заповіті також відрізняється від прізвища яке зазначене у довіреності та перекладі паспорта спадкоємиці за заповітом, що підтверджується відповідю приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області від 17.01.2022 року №3/01-16.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для позивача важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що при оформленні заповіту були допущені помилки в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця замість вірного « ОСОБА_5 » прізвища зазначені « ОСОБА_6 ».

Невідповідність в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця в посвідченому заповіті перешкоджає реалізації прав позивача на спадкування.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Висновки за результатами розгляду справи

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.15, 16,328, 1220,1233, 1235 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 200, 206, 247, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 22.08.2013 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за №2098 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.О.Заверюха