Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1457/14-ц Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М, Талько О.Б.

за участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №291/1457/14-ц за заявою прокурора Ружинського району Житомирської області в інтересах держави в особі Ружинської селищної ради Житомирської області про визнання спадщини відумерлою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2014 року, яке ухвалено суддею Митюк О.В.

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року прокурор Ружинського району Житомирської області звернувся до суду в інтересах держави в особі територіальної громади с. Топори в особі Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області (правонаступником якої є Ружинська селищна рада Житомирської області) про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка до смерті постійно проживала в с.Топори Ружинського району Житомирської області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, а саме: на земельну частку (пай) розміром 3,46 га в умовних кадастрових гектарах, на яку 22 вересня 2014 року виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0336580, однак не отримано у зв`язку зі смертю. При цьому, ОСОБА_2 на день смерті проживала одиноко, із заявами про прийняття спадщини після її смерті спадкоємці до сільської ради не звертались. З часу смерті останньої минуло 18 років.

Враховуючи ту обставину, що спадщина яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 ніким не прийнята, з метою вирішення правової долі спадкового майна, яке залишилось після її смерті, прокурор Ружинського району Житомирської області просив суд визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Топори Ружинського району Житомирської області, до складу якої входить право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ЖТ 0336580 від 22 вересня 2014 року розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 94049,41 грн, розташовану на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, та передати вказану земельну ділянку у власність територіальної громади Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2014 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Топори Ружинського району Житомирської області, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ЖТ 0336580 від 22 вересня 2014 року розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 94049,41 грн, розташовану на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області. Передано земельну ділянку, розташовану на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, розміром 3,46 га, вартістю 94049,41 грн у власність територіальної громади Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі встановлено обставини справи та не з`ясовано коло спадкоємців майна померлої. Зазначає, що апелент є онуком померлої ОСОБА_4 та єдиним спадкоємцем за законом щодо майна померлої. Факт родинних стосунків підтверджено рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року у цивільній справі №291/1003/18, а тому вважає, що суд безпідставно не залучив його до участі у справі.

Крім того зазначає, що рішення суду є незаконним, оскільки у зв`язку із відсутністю оригіналу сертифіката на право власності на земельну частку (пай), що належав померлій та відсутністю доказів родинних стосунків з бабою, апелянт тривалий час не мав можливості оформити свої спадкові права на належну його бабі земельну ділянку (пай). Факт прийняття скаржником спадщини підверджується довідкою Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області №76 від 24січня 2017 року. Разом з тим, наприкінці 2020 року апелянту стало відомо, що земельна ділянка, яка за життя належала його бабі, стала власністю сільської ради на підставі оскаржуваного рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2014 року. Однак ОСОБА_1 не було залучено до участі у вказаній справі, а тому, скаржник вважає, що суд безпідставно задовольнив заяву прокурора.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу Бердичівська окружна прокуратура просила апеляційну скаргу відповідача відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства. При цьому зазначає, що права апелянта вказаним рішенням не порушені, оскільки згідно інформації відділу Держземагенства в Ружинському районі, сертифікат на земельну частку (пай) виготовлено на ім`я ОСОБА_2 , а не ОСОБА_4 . Крім того в списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) по ВАТ «Топорівське» значиться також ОСОБА_2 , а не ОСОБА_4 . Також рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року у цивільній справі №291/1003/18 підтверджено лише факт родинних стосунків апелянта з ОСОБА_4 , а не факт прийняття спадщини після смерті останньої.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Представник Ружинської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Ружинської селищної ради Житомирської області, який не з`явився в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області 01 грудня 2020 року (а.с.43).

На день смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою Топорівською сільською радою Ружинського району Житомирської області від 24 січня 2017 року №77 (а.с.48).

Згідно довідки виданої Топорівською сільською радою Ружинського району Житомирської області від 24 січня 2017 року №76 вбачається, що ОСОБА_1 вступив у володіння спадковим майном після смерті своєї баби ОСОБА_4 (а.с.48).

Факт родинних стосунків ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_4 підтверджено рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року у цивільній справі №291/1003/18 (а.с.45-46).

Однак у довідці Топорівської сільської ради №493 від 22 вересня 2014 року, яку було додано до позовної заяви, ім`я померлої спадкодавиці зазначено як ОСОБА_5 замість ОСОБА_6 , а датою смерті особи вказано ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість ІНФОРМАЦІЯ_1 , як це зазначено у свідоцтві про смерть (а.с.19).

Проте, згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №4515/20/23-19 від 01.01.2022 зазначено, що в архіві Ружинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області зберігається актовий запис №27 про смерть ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 22 липня 1996 року виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області. Актового запису про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Топори Ружинського району Житомирської області, в архіві не виявлено.

Однак, ухвалюючи оскаржуване рушення, суд першої інстанції виходив з того, що до складу спадкового майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , входить земельна частка (пай) розміром 3,46 га вартістю 94049,41 грн, посвідчена сертифікатом серії ЖТ №0336580 (а.с.23, 24).

Як вбачається з листа завідувача Ружинської державної нотаріальної контори №(06-24)908-вих-14 від 01 липня 2014 року, державною нотаріальною конторою спадкова справа відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась (а.с.20). З вищевказаного листа також вбачається, що із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори ніхто не звертався.

Проте, дослідивши надані учасниками справи докази, колегія суддів дійшла висновку, що земельна частка (пай) розміром 3,46 га в умовних кадастрових гектарах, на яку 22 вересня 2014 року виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0336580, входило до складу спадкового майна саме ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Топори Ружинського району Житомирської області.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою (пункт 8 частини другої статті 293 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Звертаючись до суду із заявою про визнання майна відумерлою спадщиною, прокурор Ружинського району Житомирської області зазначав, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яку не прийняли спадкоємці протягом передбаченого строку.

Разом з тим, подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , та онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 і, відповідно, єдиним спадкоємцем за законом (ч.2 ст. 525 ЦК УРСР 1963 року) щодо майна померлої ОСОБА_4 , після смерті якої він прийняв спадщину.

Наведене свідчить про існування спору між апелянтом та Топорівською сільською радою Ружинського району Житомирської області щодо права власності на спадкове майно.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку щодо можливості розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження, оскільки із матеріалів справи слідує, що існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

При цьому Європейський суд з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

З огляду на наведене, рішення Ружинського районного суду Житомирської області підлягає скасуванню, а заява прокурора Ружинського району Житомирської області в інтересах держави в особі Ружинської селищної ради Житомирської області - залишенню без розгляду.

Водночас заявнику необхідно роз`яснити, що залишення без розгляду заяви не позбавляє його права на подання до суду позову на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 294, 368, 374, 381, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2014 року скасувати.

Заяву прокурора Ружинського району Житомирської області в інтересах держави в особі Ружинської селищної ради Житомирської області Житомирської області про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2022 року.

Головуючий Судді