Справа № 496/4797/21
Провадження № 2/496/27/22
22 лютого 2022 року Біляївський районний суд
Одеської області
у складі: головуючого судді Трушиної О.І.
за участю секретаря Диженко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26.10.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, 16.12.2020 року ОСОБА_1 підписав «Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг» (а.с. 15-22), відповідно до якої між відповідачем і АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит на платіжну картку.
Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, відповідач ОСОБА_1 висловив свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, при цьому він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Проте, у вищевказаній «Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг» відсутні відомості, з якими саме Умовами та Правилами ознайомлений і погоджується відповідач, підписуючи Заяву, відсутні умови кредитування, заява не містить даних про отримання відповідачем кредиту та яку саме картку, з наведеного переліку, він отримав.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature(а.с. 27-31), а також Заявку на актуалізацію даних по преміальній карті від 02.02.2021 року, у якій зазначено суму кредитного ліміту у розмірі 8000 грн (а.с. 23) та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 24-26).
Проте, як вбачається з Витягу з Тарифів обслуговування преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature, в ньому відсутні відомості щодо ознайомлення відповідача саме з цим Витягом, що ставить під сумнів обізнаність відповідача з майбутніми умовами кредитного договору.
При цьому, суд зауважує, що у «Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг» не зазначено, яку картку, згідно переліку, бажає оформити на своє ім`я відповідач, а зазначені Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature та Паспорт споживчого кредиту стосується карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature із зазначенням різних умов кредитування, а тому зазначені Витяг з Тарифів обслуговування преміальних картокта Паспорт споживчого кредиту не можна вважати складовими кредитного договору, оскільки у «Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг» не конкретизовано тариф із запропонованих карток.
АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», який в свою чергу є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», а згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у Статуті АТ КБ «Приватбанк».
У розрахунку заборгованості і позовній заяві не наведено обґрунтування виникнення у графі «Тіло кредиту прострочене» суми 605,72 грн з 01.05.2021 року, яка збільшувалася і станом на 29.09.2021 року становить 3980,25 грн, не зрозуміло, з яких підстав і яким чином банком здійснювалося нарахування цієї суми.
При цьому, у Виписці за договором б/н за період з 16.12.2020 року по 01.10.2021 року (а.с. 8-12) у графі «Залишок після операції» зазначена сума заборгованості, як єдина сума боргу за весь період користування кредитною карткою, у графі «Деталі операції» та «Сума у валюті операції» вказані дії, які були здійснені як банком так і власником карткового рахунку.
Таким чином, не зрозуміло, яким чином виникла сума у графі «Тіло кредиту прострочене» - 605,72 грн, яка збільшувалась до 29.09.2021 року та яку банк враховує в якості заборгованості.
Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , здійснювалась зміна кредитного ліміту, останній раз 19.08.2021 року, кредитний ліміт 0,00 гривень, зменшення кредитного ліміту (а.с. 13).
Відповідно до довідки б/н, між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким відповідачу було надано кредитну картку в кількості 1 штука (а.с. 14).
Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Разом з цим, у заяві позичальника від 16.12.2020 року конкретна процентна/відсоткова ставка не зазначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості по кредиту, просив крім заборгованості за поточним тілом кредиту 9133,56 грн (грошові кошти банку, якими скористався, але не повернув позичальник), стягнути такі складові боргу як: заборгованість за простроченим тілом кредиту 3980,25 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 786,60 грн, заборгованість за простроченими відсотками 1667,82 грн.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 16.12.2020 року, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature(а.с. 27-31), а також Заявку на актуалізацію даних по преміальній карті від 02.02.2021 року, у якій зазначено суму кредитного ліміту у розмірі 8000 грн (а.с. 23) та Паспорт споживчого кредиту, як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signatureта Паспорт споживчого кредиту розумів відповідач ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи «Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, в тому числі й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (16.12.2020 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18.10.2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Паспорт споживчого кредиту у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи, Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 14-131цс19.
Проте, оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту, і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 9133,56 грн, яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 549, 611, 625, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, ст. 61 Конституції України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.
Повне судове рішення складено 28.02.2022 року.
Суддя О.І. Трушина