ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9245/21

Провадження № 22-ц/4820/418/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю: представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/9245/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2021 року (суддя Карплюк О.І.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на майно.

В обґрунтування позову зазначав, що 11.06.2006 між ним та відповідачем було укладено шлюб. За час шлюбу сторонами придбано автомобіль Mercedes-Benz Е280, 1998 року випуску, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2019 визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля Mercedes-Benz Е280, 1998 року випуску, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 15.12.2020 визначено порядок користування автомобілем Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 : понеділок, середа, п`ятниця, неділя - автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_2 вівторок, четвер, субота - автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_1 ; в подальшому користуватися автомобілем здійснюється позивачем та відповідачем почергово (з передачею даного автомобіля, дублікату ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль щовечора о 20 год.00 хв. за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 8/а) сторонами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) у зазначені дні.

Однак, належність спірного автомобіля на праві спільної часткової власності сторонам та наявність визначеної черговості користування автомобілем унеможливлює належне здійснення ними права користування спірним транспортним засобом.

Вказує, що потребує щоденного користування автомобілем, що виключає можливість спільного користування відповідним транспортним засобом. А тому, враховуючи факт відсутності можливості здійснити поділ спільного автомобіля, з метою забезпечення інтересів кожної зі сторін, позивач у позові просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частки автомобіля Mercedes-Benz Е280, 1998 року випуску, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , з виплатою відповідачу грошової компенсації вартості цієї частки в розмірі 8769 грн. 89 коп., що внесені позивачем на депозитний рахунок суду, та визнати за ним право власності на 1/2 частки вказаного транспортного засобу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2021 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, оскільки судом не в повній мірі було враховано обставини того, що він потребує щоденного використання спільного транспортного засобу, що виключає можливість спільного використання автомобіля разом з відповідачем. Вважає, що припинення права власності відповідача на 1/2 частку спірного автомобіля є належним способом захисту його прав, оскільки відповідач не здійснює витрати на утримання, ремонт автомобіля, спільне володіння і користування автомобілем між сторонами є неможливим, а припинення права власності відповідача на спірний транспортний засіб не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, а суд наділений повноваженнями щодо припинення за відповідачем права власності на частку у спільному майні. Крім того, вказує, що судом першої інстанції не досліджено питання належного повідомлення позивача про дату і час проведення судової автотоварознавчої експертизи експертами Хмельницького відділення КНДІСЕ. При розгляді справи апеляційним судом слід врахувати, що позивачем на депозитний рахунок суду внесено кошти, що дорівнюють вартості частки транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 вказує, що на підставі постанови суду у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами до 03.10.2022, тому доводи позивача про щоденну необхідність у використанні транспортного засобу не заслуговують на увагу. Вважає, що відсутні умови за яких може бути припинено право особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки частки сторін у рухомому майні є рівними, спільне володіння та користування є можливим на підставі судового рішення, припинення 1/2 частини права власності на автомобіль за ОСОБА_2 завдасть істотної шкоди її інтересам (у сторін є спільна дитина, яку необхідно майже щоденно возити на заняття, їздити до батька, на роботу). Крім того, дії щодо незабезпечення можливості огляду автомобіля свідчать про відсутність будь-яких намірів позивача встановити дійсну вартість спірного автомобіля. А тому, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що в період шлюбу сторони придбали автомобіль Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.112019 у справі № 686/18427/19 визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Е280», 1998 року випуску, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 15.12.2020 у справі № 686/6133/20 встановлено порядок користування автомобілем Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 (з обов`язковим переданням автомобіля, дублікату ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль щовечора о 20 год. 00 хв. за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 8/а): понеділок, середа, п`ятниця, неділя автомобіль марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , перебуває у користуванні ОСОБА_2 (починаючи з першого понеділка після набрання рішення уданій справі законної сили); вівторок, четвер, субота автомобіль Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , перебуває у користуванні ОСОБА_1 ; в подальшому користуватися автомобілем Mercedes-Benz E280 здійснюється позивачем та відповідачем почергово (з передачею даного автомобіля, дублікату ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль щовечора о 20 год.00 хв. за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 8/а) сторонами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) у зазначені дні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для припинення в порядку ст. 365 ЦК України права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину вищезазначеного автомобіля, оскільки позивач не вніс на депозитний рахунок суду першої інстанції суму вартості цієї частки.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього й повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо цього будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина перша, друга статті 321 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння й користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном.

Крім того, частиною 2 ст. 365 ЦК України передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. А процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов`язань перед іншою.

З врахуванням того, що позивач не вніс суму відшкодування вартості частки майна, зазначеної ним у позові, на депозит суду ні при подачі позову, ні в ході розгляду справи в суді першої інстанції, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову.

На стадії апеляційного провадження апеляційним судом протокольною ухвалою від 23.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи квитанції № 0.0..1 від 10.02.2022 про внесення на депозит суду коштів в розмірі 8769,89 грн, як вартість частки у майні, з врахуванням положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, які визначають, що суд апеляційної інстанції перевіряє правильність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його постановлення, а позивачем вказані кошти були сплачені майже через 3 місяці після ухвалення судом першої інстанції рішення по суті.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності (частина перша статті 12 ЦПК України).

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом вказаних норм процесуального права, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих сторонами доказів.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо потреби позивача у щоденному використанні спірного транспортного засобу, оскільки постановою Хмельницького міськрайонного у справі № 686/18816/19 від 03.10.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо недослідження судом питання отримання ОСОБА_1 повідомлення про дату та час проведення судової автотоварознавчої експертизи експертами Хмельницького відділення КНДІСЕ, оскільки це не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди позивача із висновками суду першої інстанції. Вони не містять посилання на докази, які б впливали на законність рішення суду і спростовували його висновки, а тому підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

При ухваленні рішення суд першої інстанції помилково послався на положення ст. 368 ЦК України та ст. ст. 61, 65, 68-70 СК України, які не регулюють спірні правовідносини, однак це також не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай