Справа № 159/4635/21 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Провадження № 22-ц/802/338/22 Категорія: 41 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в серпні 2021 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.06.2018 між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № СL-115962 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 100 000 грн на умовах поворотності, строковості та цільового використання, оплатності на строк 60 місяців до 05.06.2023. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, відповідач не здійснював своєчасний платежів у повному обсязі для погашення заборгованості і станом на 20.06.2019 виник борг в сумі 127 627 грн 94 коп. Цей борг за додатком до договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 06/19-2 від 20.06.2019 складався з: - 98 012 грн 35 коп. суми основного боргу; - 29 615 грн 59 коп. суми процентів за користування кредитом. 20.06.2019 було укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним вище кредитним договором. З 03.12.2019 по 11.03.2020 відповідач сплачував заборгованість за кредитним договором на його рахунки, як нового кредитора, і сплатив у загальній сумі 7 000 грн 01 коп. Непогашена сума боргу складає 96 65 грн 28 коп. Сума пені за несвоєчасне виконання зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України складає 22 659 грн 68 коп. Сума інфляційних втрат за період з березня 2020 року по червень 2020 року становить 14 209 грн 97 коп. Сума 3% річних за період з 11.03.2020 по 21.07.2021 складає 4 929 грн 46 коп. Станом на 11.03.2020 заборгованість складала 120 627 грн 93 коп.; сума за порушення грошового зобов`язання за період з 11.03.2020 по 21.07.2021 становить 41 799 грн 11 коп., а загальна сума заборгованості складає 162 427 грн 04 коп. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 92688 грн 85 коп.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подав апеляційну скаргу на зазначене рішення. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням процесуальних норм. Вказує, що 16.09.2021 ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження у цій справі. В ухвалі вказано, що відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. Станом на 15.11.2021 в реєстрах судової влади та системі «Електронний суд» інформація щодо розгляду справи була відсутня. Фактично підставою для відмови в задоволенні позову була відсутність у матеріалах справи копії кредитного договору на який позивач посилається як на підставу своїх вимог. У позивач наявний оригінал кредитного договору № СL-115962, який був укладений 06.06.2018 між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , тобто суд першої інстанції не залишивши позовну заяву без руху, фактично позбавив позивача можливості подати необхідну копію договору. Суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. Доказів повернення відповідачем заборгованості позивачу матеріали справи не містять. Позивачем до апеляційної скарги додано копію кредитного договору № СL-115962 від 06.06.2018 з Додатком № 1 до нього, а також витяг з Додатку № 1 до договору факторингу № 06/19-2 із відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором від 20.06.2019. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач стверджує, що між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем 06.06.2018 було укладено вказаний вище кредитний договір № СL-115962, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на загальну суму 100 000 грн на умовах поворотності, платності, строковості, на строк до 2023 року шляхом безготівкового перерахування.

Однак такого кредитного договору позивач суду не надав. Позивач надав суду першої інстанції копію кредитного договору № СL-131241 від 03.09.2018, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 , без доказів того, що остання, укладаючи договір, діяла в інтересах відповідача.

За договором факторингу від 20.06.2019, укладеного між АТ «Кредобанк» та позивачем, останньому було відступлено право вимоги заборгованості за непогашеними (несплаченими) станом на 19.06.2019 грошовими зобо`язаннями - кредитуванням.

Як слідує з витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 06/19-2 з відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.06.2019, позивач набув права вимоги до відповідача у розглядуваній справі у повному обсязі вимог за кредитним договором № СL-115962, однак, укладеним не 06.06.2018, а 05.06.2018, і позичальником за яким є саме відповідач.

З змісту довідки позивача № б/н від 21.07.2021 про суму заборгованості за кредитним договором № CL-115962 від 06.06.2018 встановлено, що у ній також поряд з тим, що підтверджено перехід до позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № CL-115962 від 06.06.2018, вказано про розмір заборгованості та сплату боргу в сумі 7 000 грн 01 коп. за іншим договором (в період з 03.12.2019 по 05.11.2019) а саме: за договором № CL-11596 від 05.06.2018.

За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5, 8, 9, 10 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції позовну заяву не було залишено без руху для усунення недоліків (подання належних копій документів) не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Стаття 175 ЦПК України передбачає, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачем в позовній заяві вказано додатки, зокрема, копію кредитного договору № CL-11596 від 05.06.2018 та графік платежів, копію паспорта відповідача, копію договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 06/19-2 від 20.06.2019, копію витягу з додатку до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 06/19-2 від 20.06.2019, платіжне доручення про оплату договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 06/19-2 від 20.06.2019, довідку про внесення платежів за договором № CL-11596 від 05.06.2018 та інші документи. Фактично до позовної заяви позивачем додано копію кредитного договору № CL-131241 від 03.09.2018 з додатком № 1 до нього. Тобто, позивачем виконані вимоги ст. 175 ЦПК України.

Неподання позивачем доказів не є підставою, відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Роз`яснено учасникам справи, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Клопотання про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням сторін позивач має подати разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади в мережі Інтернет.

Суд, розглядаючи справи, виходить з принципів верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства, за якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

За ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Cуд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача із стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором від 06.06.2018, як таким, право вимоги за яким ним набуто за договором факторингу від 20.06.2019; не доведено факту та суми заборгованості відповідача станом на дату укладення договору факторингу, чи укладення відповідачем двох договорів - 05 та 06 червня 2018 року як складових спірного грошового правовідношення між сторонами і, відповідно, немає підстав для стягнення сум пені, інфляційних втрат, суми 3-х відсотків річних та підставно відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.

За ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивачем не надано до суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання до суду першої інстанції доказів з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2021 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді