ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом адвоката Попова Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 листопада 2021 року, прийнятого під головуванням судді Тімошенко Н.В. в м.Полтаві (дата складання повного тексту рішення не зазначена),-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року адвокат Попов В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що між позивачем і ПАТ СК «Саламандра» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховий поліс №201602989 з додатками, в тому числі Каско Міні, яким було застраховано транспортний засіб Chevrolet Malibu, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

20 жовтня 2020 року із застрахованим транспортним засобом Chevrolet Malibu, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а власнику транспортного засобу заподіяна майнова шкода, відшкодування якої відповідачем було здійснено не в повному обсязі.

Просив стягнути з ПАТ СК «Саламандра» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 12 880,42 грн., витрати на експертне дослідження в сумі 2 000 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4 500 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25 листопада 2021 року в задоволенні позову адвоката Попова Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 900 грн.

Рішення обґрунтоване недоведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

02.03.2022 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» адвоката Терзі О.С. про надання додатково строку на подачу відзиву у зв`язку із переведенням ПрАТ «СК «Саламандра» та його представників на дистанційний режим роботи через запровадження на території України воєнного стану.

Однак колегія суддів не вбачає наявності підстав неможливості подати відзив на дату розгляду справи, оскільки дану процесуальну дію можливо виконати в дистанційному режимі роботи з використанням системи «Електронний суд».

Згідно з приписами ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.10.2020 року у наслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 було пошкоджено належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль Chevrolet Malibu, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Малинівського районного суду м.Одеси по справі 521/18390/20 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП.

Між ОСОБА_1 і ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховий поліс №201602989 з додатками, в тому числі Каско Міні, яким було застраховано транспортний засіб Chevrolet Malibu, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з висновком експерта №64-21 від 29 березня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Malibu, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 24 612,32 грн.

Відповідно до Розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №0029360.10.20/1, який склало ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», загальні витрати по врегулюванню страхового випадку становить 11 731,90 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вважав, що страхова компанія має сплатити йому різницю між визначеною експертом сумою збитків та здійсненою виплатою страхової компанії, що становить 12880,42 грн.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , своє рішення мотивував тим, що позивачем не було надано достатніх доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми страхового відшкодування, натомість страхувальником було сплачено достатню суму відшкодування за даним страховим випадком.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього ж Закону для вирішення питання, чи виник у страховика (страхової компанії) обов`язок зі сплати страхового відшкодування, та для правильного застосування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, правове значення має факт звернення потерпілої особи до страховика (страхової компанії).

По справі встановлено, що ОСОБА_1 21.10.2020 року - наступного для після ДТП подав до страхової компанії повідомлення про дану пригоду.

20.10.2020 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підтвердження якого було видано поліс №201602989 з додатками, в тому числі Каско Міні № S152.0550, яким було застраховано автомобіль Chevrolet Malibu, реєстраційний номер НОМЕР_1 із страховою сумою 130000грн., з терміном дії договору до 19.10.2021 року (франшиза 0).

Так, загальними засадами цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 ст.3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом статті 13 цього ж Кодексу цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором та/або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, слід дійти висновку, що законодавство у страхових правовідносинах передбачає здійснення прав та обов`язків з дотриманням принципу добросовісності всіма учасниками цих правовідносин і не дотримання цього принципу може мати наслідком відмову в захисті порушеного права, зокрема в праві на відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці особи взагалі, та звільняє страховика від обов`язку відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці винної особи та потерпілого.

На підтвердження заявлених вимог позивачем наданий висновок експерта №64-21 від 29 березня 2021 року, який суд першої інстанції вважав таким, що не є висновком експерта в розумінні ст.ст.102,105 ЦПК України.

Між тим, нормами ст.106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, чим і скористався позивач.

Натомість інша сторона має спростувати наданий позивачем доказ в порядку, визначеному ст.ст.12,81 ЦПК України, чого у даній справі відповідачем зроблено не було, як і не заслуговує на увагу твердження про те , що зазначений висновок зроблено у березні 2021 року, адже страховою компанією не надано належних доказів його необгрунтованості.

Посилання районного суду на недотримання ОСОБА_1 положень п.13.9.1 Договору добровільного страхування наземного транспорту, крім залізничного (Оферта № 02/ПУ) від 01.12.2019 року оцінюється колегією суддів з огляду на положення ст.634 ЦК України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра»).

Умови договору приєднання розроблені відповідачем, тому повинні бути зрозумілі усім страхувальникам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим СК має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що друга сторона - страхувальник лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позивачу умови та правила договору страхування не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позивачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, виходячи з наведеного, а також приймаючи до уваги, що розмір позовних вимог не перевищує розміру страхової суми за договором, укладеним між сторонами, з відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сума страхового відшкодування у розмірі 12880,42 грн. та витрати по оплаті за експертне дослідження в сумі 2000грн., що підтверджується квитанцією від 18.03.2021 року (а.с. 31).

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

У частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Щодо обрахування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, то ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги сплатив - 1488, 60 грн., які слід стягнути з відповідача. ( а.с. 219).

Відносно витрат за надану правничу допомогу в сумі 4 500 грн., колегія суддів виходить з положень, визначених у ч.3 ст.137 ЦПК України, якою встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Між тим, позивачем не надано суду детального опису наданих послуг, часу їх виконання та вартості, що позбавляє можливості суд апеляційної інстанції зробити висновок щодо їх обгрунтованості, а тому в стягненні зазначеної суми слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 листопада 2021 року скасувати, постановивши нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 12 880,42 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 судові витрати на експертне дослідження в сумі 2 000 грн та судовий збір в сумі 1488,60 грн., загалом 16369,02 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.03 .2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.Ю. Кузнєцова