Єдиний унікальний номер 725/8662/21
Номер провадження 2/725/2095/21
15.03.2022 року м.Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівців
головуючого судді - Нестеренко Є.В.
секретаря судового засідання Вуйда В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , до Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) місце знаходження: м. Чернівці, вул. Руська, 183, про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження.
В обґрунтуванні позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, якому на праві власності належала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщини на належне йому майно, зокрема і на вказану вище квартиру. Позивач вказує, що спадкоємицями за законом після померлого батька, є його діти та батьки зокрема і позивач як син. Під час оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, йому стало відомо про накладення арешту на вказану квартиру та забороною на його відчуження. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Маковеєм С.І. від 01.09.2008 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Відповідно до відповіді Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), інформації про виконавче провадження в межах якого було накладено заборону на відчуження належного ОСОБА_2 майна, не було повідомлено та позивачу не відомо. Попри те, позивачу було зазначено, що підстав для зняття арешту з майна немає та роз`яснено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином позивач вимушений звернутись до суду, оскільки в позасудовому порядку зняття арешту зі спадкового майна виявилось неможливим.
У зв`язку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права, просив суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Маковеєм С.І. від 01.09.2008 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію про арешт майна.
Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 10.12.2021 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 08.02.2022 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті до суду від представника надійшла заява, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив, відзив не подав.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.
Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме, від 19.05.2021 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.05.2021 року постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Маковеєм С.І. від 01.09.2008 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Згідно відповіді Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), від 16.06.2021 року встановлено, що інформація про виконавче провадження в межах якого було накладено заборону на відчуження належного ОСОБА_2 майна відсутня.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених цим Кодексу.
Так, відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав.
Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.
У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, беручи до уваги, що Перший відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) позбавлений можливості зняти арешт, у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження відсутні; накладений арешт у 2008 році на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавляє права позивача на оформлення прав власності в порядку спадкування, суд вважає, що позовні вимоги в частині звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей щодо арешту квартиру АДРЕСА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають: заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Згідно ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до ч.1 ст.31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.
При цьому, суд зазначає, що зняття арешту з квартири є підставою для виключення запису про обтяження квартири з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню частково.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.15-16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4-6, 76-81, 83,142, 200,258-259, 268, 273, 280-282, 284,354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , до Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) місце знаходження: м. Чернівці, вул. Руська, 183, про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження - задовольнити частково.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Маковеєм С.І. АА №056456 від 01.09.2008 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 7832526.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Першотравневим районним судом м. Чернівці, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Заява про перегляд заочного рішення повинна відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом безпосереднього подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко