Справа №464/927/22
пр № 2-з/464/43/22
У Х В А Л А

23 лютого 2022 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Чорна С.З.,

з участю секретаря судового засідання Гринюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ЛМКП «Львівводоканал» про визнання неправомірним наказу про відсторонення від роботи та стягення заробітньої плати за час вимушеного прогулу, -

встановив:

до Сихівського районного суду м.Львова звернувся ОСОБА_1 із зазначеним позовом до ЛМКП «Львівводоканал» про визнання неправомірним наказу №04/23 від 03.02.2022 про відсторонення від роботи та стягення заробітньої плати за час вимушеного прогулу.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача нарахувати йому виплату допомоги з соціального страхування у встановленому порядку до прийняття остаточного рішення судом, оскільки існує загроза його життю, внаслідок відсутності засобів до існування, що є достатньою підставою вважти, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені ст. 151 ЦПК України.

За приписами ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (496,20 грн).

Заявником подано заяву про відстрочку оплати судового збору до ухвалення рішення по справі, посилається на матеріальні труднощі, оскільки відсторонений від роботи.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3ст. 136 ЦПК України).

Згідно зі ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст.77,78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У пункті 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

При цьому, питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином у клопотанні про відстрочку сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Порушуючи питання про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на матеріальні труднощі, оскільки відсторонений від роботи.

На підтвердження надав копію наказу про відсторонення від роботи.

Дослідивши надані до заяви документи, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вказаної заяви про відстрочення сплати судового збору, оскільки заявником воно не обґрунтоване та на підтвердження скрутного матеріального становища, не надано належних доказів. Самі по собі посилання заявника на відсутність роботи, не свідчить про те, що у нього відсутні інші джерела доходу.

За таких обставин, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 10 статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, врахувавши встановлені вище обставини, суддя дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Одночасно суддя роз`яснює, що повернення заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позву в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 153, 260, 261,354 ЦПК України, суд,-

постановив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову - відмовити.

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ЛМКП «Львівводоканал» про визнання неправомірним наказу про відсторонення від роботи та стягення заробітньої плати за час вимушеного прогулу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.З. Чорна