Справа №949/47/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

заявника: ОСОБА_1 ,

представника заявника: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини разом з його батьком ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в його будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_9 .

В своєму будинку батько проживав одиноко, але протягом останнього року свого життя часто хворів. Починаючи з червня 2005 року і до дня його смерті батька, заявник постійно проживав разом з ним в його будинку без реєстрації по АДРЕСА_1 , а коли він помер, то організував його похорони. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельні ділянки площею 3,07 га та площею 1,22 га, які належали покійному батьку. На даний час заявник користується вказаними земельними ділянками, і фактично прийняв спадщину після смерті батька, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляв і свідоцтва про право на спадщину не отримував. Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявник звернувся до приватного нотаріуса. Проте, при огляді наданих ним документів, нотаріусом було встановлено, що заявник та його покійний батько ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, були зареєстровані за різними адресами. Тому, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт постійного проживання заявника разом з покійним батьком ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини на спадкове майно. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили її задоволити.

Від заінтересованої особи ОСОБА_3 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Від заінтересованої особи ОСОБА_4 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Від заінтересованої особи ОСОБА_5 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Від заінтересованої особи ОСОБА_6 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Від заінтересованої особи ОСОБА_7 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Від заінтересованої особи ОСОБА_10 до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили факт постійного проживання заявника разом із його батьком ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказали, що починаючи з червня 2005 року і до дня смерті ОСОБА_9 , заявник постійно проживав разом з ним в його будинку без реєстрації по АДРЕСА_1 . Заявник вів з батьком спільне господарство, забезпечував його усім необхідним та доглядав до дня смерті. Останні роки свого життя ОСОБА_9 хворів. Після смерті батька, заявник провів його похорони. Вказані факти їм відомі, оскільки вони добре знають їх сім`ю.

Заслухавши заявника, представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 листопада 2005 року, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

За життя ОСОБА_9 належали земельні ділянки, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 009710, площею 3,07 га та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 047416, площею 1,22 га, які розташовані на території Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області та призначені для ведення особистого селянського господарства (а.с.15,16).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20 грудня 1964 року, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_9 (а.с.12).

Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявник звернувся до приватного нотаріуса. Проте, як вбачається із інформації за вих. №102/01-16 від 17 грудня 2021 року, яка надійшла від приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Овдіюк Діни Іванівни, заявнику було роз`яснено, що ним не пред`явлено доказів про постійне проживання (реєстрацію) разом зі спадкодавцем ОСОБА_9 , 1919 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за однією адресою, які необхідні для реалізації його спадкових прав (а.с.19).

Як вбачається із копії Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №67840176 від 17 грудня 2021 року та копії Витягу Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67840024 від 17 грудня 2021 року, інформація у вказаних реєстрах, відносно ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня (а.с.17,18).

Згідно довідки №414/02 від 16 грудня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради, ОСОБА_1 з червня 2005 року і до дня смерті його батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №12, проживав разом з ним без реєстрації в його будинку по АДРЕСА_1 . Вів з ним спільне господарство та доглядав його до дня смерті та поховав (а.с.6).

Згідно довідки №415/02 від 16 грудня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради, до складу сім`ї ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 входять: дружина - ОСОБА_11 ; син - ОСОБА_13 та дочка ОСОБА_14 (а.с.14).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Крім того, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

За змістом ст. 1268 ЦК України причини постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказана норма закону не передбачає.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом, як встановлення факту, що має юридичне значення.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом».

Згідно з підпунктами 4, 10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Таким чином відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

Надані заявником докази відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України є допустимими, достовірним та достатніми. Оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заяви.

Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення, оскільки є передумовою реалізації ним права на отримання свідоцтва про право на спадщину, після смерті батька ОСОБА_9 .

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_15 з його батьком - ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини разом з його батьком ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в його будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 25 березня 2022 року о 12-00 год.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 20 травня 1999 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 13 листопада 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 22 вересня 1997 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає в АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 30 вересня 1999 року Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає по АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 19 травня 2000 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає по АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 06 листопада 1999 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає по АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер невідомий, паспорт серії НОМЕР_10 , виданий 20 січня 1998 року Середньо-Будський РВ УМВС України в Сумської області.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.