Справа № 180/3184/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Хомченко С.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Марганці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року в справі № 180/1121/17 шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Спільна неповнолітня дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає постійно з позивачкою, яка піклується про сина, про його здоров`я, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

У період з 25 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року позивачка має бажання, тимчасово виїхати за кордон, а саме до Арабської Республики Египет, для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, відтак позивачка неодноразово зверталася усно та за допомогою листів від 24.11.2021 до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд сина ОСОБА_3 до Египет . Вказані листи залишені відповідачем без реагування.

Оскільки відповідач ухиляється від надання такого дозволу, позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд дозволити тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заяв і клопотань до суду не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 p., ратифікованої Україною 27 лютого 1991 p., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, сторони у справі мають спільну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з позивачкою та зареєстрована в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .

Для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, однак відповідач ухиляється від надання такого дозволу.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон до Іспанії м. Валенсія, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України для тимчасового перебування та відповідач не надав згоди, суд, керуючись інтересами дитини, з метою відвідування іншої країни приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст. ст. 150, 154 СК України, ст.ст. 10,13, 81, 263- 265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька- задовольнити повністю.

Надати дозвіл матері ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України в країну Арабської Республіки Египет без згоди батька дитини - ОСОБА_2 , з 25 лютого 2022 року до 25 травня 2022 року.

Дозволити ОСОБА_1 без дозволу ОСОБА_2 , оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України в країну Арабської Республіки Египет з 25 лютого 2022 року до 25 травня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: