Справа № 242/5334/21
Провадження №2-о/242/41/22
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2022 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , територіальна громада Селидівської міської ради , про встановлення факту належності документа, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документа. В обґрунтування заяви зазначив, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 03 червня 1993 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого об`єднання «Селидіввугілля» квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після смерті матері ОСОБА_7 він фактично прийняв спадщину, проте при зверненні до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру зазначені ініціали власників.

Просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 03 червня 1993 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого об`єднання «Селидіввугілля».

Заявник в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.

Представник заінтересованої особи - територіальної громади Селидівської міської ради - в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що рішення просить ухвалити на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності документа, посилався на те, що метою встановлення такого юридичного факту є прийняття спадщини.

Крім того, в якості заінтересованої особи заявник зазначає, зокрема, ОСОБА_2 , а також надає копію її свідоцтва про народження, з якої вбачається, що остання є дочкою спадкодавця ОСОБА_7 .

Зазначене свідчить про наявність іншого спадкоємця після смерті ОСОБА_9 .

Вищевказане свідчить про те, що існує спір про право, що виключає розгляд даної заяви в порядку окремого провадження.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку про залишення даної заяви без розгляду, оскільки заявлені вимоги стосуються права заявника на спадкове майно, з приводу якого вбачається спір, і які повинні розглядатись в позовному провадженні. Заявник має право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 315 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , територіальна громада Селидівської міської ради , про встановлення факту належності документа- залишити без розгляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Хацько