Справа № 648/833/20
Провадження № 2-др/648/2/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Білозерський районний суду Херсонської області

в складі головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

В провадженні Білозерського районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2021 року (повний текст рішення виготовлено 23 грудня 2021 року) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом було відмовлено.

В ході розгляду справи представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Федак Л.Р. було зроблено заяву про надання додаткових доказів на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення.

21 грудня 2021 року на адресу суду від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Федак Л.Р. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі та долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначено, що ОСОБА_2 для захисту своїх прав та інтересів 14 травня 2020 року уклала із адвокатським бюро «Тетяни Літвінової» договір про надання правничої допомоги. Згідно пункту 3.3. договору сторони досягли згоди, що клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар, який визначається за домовленістю сторін у розмірі 25000 грн до початку виконання послуг, які станом на 14 травня 2020 року сплачені у повному обсязі.

Захист інтересів ОСОБА_2 у судовому засіданні здійснювала адвокат адвокатського бюро «Тетяни Літвінової» Федак Л.Р., що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером (серія ХС № 184303) від 14 травня 2020 року.

18 січня 2022 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву відповідачки про ухвалення додаткового рішення у справі відповідно до яких, позивачка просила відмовити в стягненні з неї судових витрат на правничу допомогу, так як вимоги відповідачки є необґрунтованими, а витрати документально не підтверджені та не доведені.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи не прибули.

Від представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Федак Л.Р. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідачки. Окрім того в заяві зазначила, що заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує в повному обсязі, щодо заперечень позивачки, вважає їх безпідставними, так як заяву про ухвалення додаткового рішення подано в строки передбачені чинним законодавством, та витрати на правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, а також при визначені розміру судових витрат у разі встановлення їх у розмірі гонорару не потрібно доводити та подавати акт стосовно витраченого часу.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевішивши матеріали заяви представника відповідачки про розподіл судових витрат, ознайомившись із запереченнями позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1, частини 4 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2021 року (повний текст рішення виготовлено 23 грудня 2021 року) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом було відмовлено.

17 грудня 2021 року у судовому засіданні, до закінчення судових дебатів у справі представником відповідачки ОСОБА_2 - адвокатом Федак Л.Р. зроблено заяву про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення, що підтверджується протоколом судового засідання.

27 травня 2020 року у відзиві на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Федак Л.Р. зазначала, що попередній орієнтований розмір судових витрат становить 10 000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення долучено № 14/05 про надання правової допомоги від 15 травня 2020 року, укладений між адвокатським бюро «Тетяни Літвінової» в особі керівника Літвінової Тетяни Володимирівни та клієнтом ОСОБА_2 . Відповідно до пунктів 3.1., 3.3. цього договору, сторони досягли згоди, що клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар, який, визначається за домовленістю сторін у розмірі 25 000 грн за ведення справ в судових інстанціях стосовно усунення її від права від спадкування за позовом ОСОБА_1 . Сторони досягли згоди, що клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар, який визначається за домовленістю сторін у розмірі 25 000 грн до початку виконання послуг, які станом на 14 травня 2020 року сплачені у повному обсязі.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України

Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 3 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові: від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах Касаційного цивільного суду Верховного суду від 9 червня 2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15 квітня 2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору

Відповідно до статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Відповідно до пункту 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ухвалюючи рішення про судові витрати, суд приймає до уваги і те, що за клопотанням позивачки суд дев`ять разів оголошував перерви у розгляді справи.

Одночасно суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19 лютого 2020 року: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивачкою не подавалося, а тому суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Федак Лілії Романівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гри.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Сокирко Л.М.