Справа № 159/5173/21
Провадження № 2/159/112/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування нерухомим майном, що перебуває у спільній сумісній власності,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату 7 площею 12,0 кв.м; у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату 8 площею 17,1 кв.м, балкон 9 площею 0,9 кв.м; у загальному коритсуванні залишити кухню 6 площею 6.7 кв.м, туалет 5 площею 1,0 кв.м, ванну кімнату 4 площею 2,5 кв.м, коридор 2 площею 2,2 кв.м, коридор 1 площею 5,5 кв.м, вбудовану шафу 3 площею 0,4 кв.м.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є колишнім подружжям. Під час шлюбу придбали квартиру АДРЕСА_1 , у якій зареєстровані. Кімнати в квартирі ізольовані.

Оскільки позивач і відповідач не можуть досягнути домовленості з приводу користування квартирою, яка перебуває у їх спільній власності, позивач просить встановити порядок користування житлом судовим рішення.

2. У відзиві на позв відповідач проти заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що між сторонами відсутній спір, оскільки вона не перешкоджає позивачу користуватись спільною квартирою. ОСОБА_4 постійно у цій квартирі не проживає, однак має ключі від вхідних дверей і безперешкодно час від часу приходить. Додатково вказала, що позивач не утримує спільного житла, не сплачує за комунальні послуги, не бере фінансової участі у витратах на поліпшення житлових умов. У випадку проживання в одній із кімнат позивача, значно погіршаться умови проживання у квартирі спільної неповнолітньої дочки ОСОБА_5 . Наголосила, що постановою Ковельського міськрайонного суду від 16.09.2021 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за домашнє насильство у тому числі відносно дитини ОСОБА_5 .

3. У відповіді на відзив позивач додатково зазначив, що предметом спору є саме встановлення порядку користування житлом і він має намір проживати у заявленій кімнаті (меншій за площею із двох кімнат).

2. Рух справи у суді.

Ухвалою від 10.09.2021 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 01.10.2021, відкладене на 26.10.2021, 23.11.2021.

Ухвалою суду від 23.11.2021 у даній справі закрите підготовче провадження, призначено до судового розгляду на 20.12.2021, відкладено на 01.02.2022, 03.03.2022, 07.04.2022.

Інших процесуальних дій у справі суд не вчиняв.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

За клопотанням позивача ОСОБА_3 розгляд справи проведене за його відсутності із участю представника позивача адвоката Клімука О.С.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 розгляд справи проведено без участі її представника адвоката Лященка С.О.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

4.1. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 02.11.1994 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб 24.07.1994 (арк спр. 33).

Рішенням Ковельського міськрайоного суду від 10.01.2013 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 21.01.2013 (арк. спр. 34).

Під час шлюбу позивач та відповідач придбали двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (копія договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2003, реєстраційний № 319) (арк. спр. 36).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2003 №179438, вказана квартира перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно з технічним паспортом квартири станом на 17.03.2003 зазначена квартира є двокімнатною, загальною площею - 48,3 кв.м., житловою площею - 29,1 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 12,0 кв.м., 2-а кімната - 17,1 кв.м., кухня - 6,7 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,5 кв.м., коридори - 5,5 кв.м., 2,2 кв.м., вбудована шафа - 0,4 кв.м., балкон - 0,9 кв.м. (арк спр. 37-38).

Відповідно до будинкової книги у вказаній квартирі прописані: ОСОБА_2 із 04.04.2003, ОСОБА_3 із 22.09.2016. Молодша неповнолітня дочка ОСОБА_4 із 16.08.2021 знята з реєстрації (арк. спр. 37-44).

Обставини щодо рівності часток у праві власності придбаного житла позивачем і відповідачем не запечено.

5. Норми права, які застосував суд. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки, спірна квартира складається із двох кімнат, суд знаходить необхідним визначити порядок користування житлом, який є можливим з урахуванням розміру житлової та загальної площі квартири та з урахуванням того, що сторони по справі хоч і є колишнім подружжям, проте володіють спірною квартирою на праві приватної спільної сумісної власності. Окрім того, встановлюючи порядок користування житлом, суд виходить із того, які площі сторонами використовуються на даний час індивідуально, та площі яка залишається у спільному користуванні.

Щодо доводів відповідача про можливе погіршення житлових умов дочки ОСОБА_4 у випадку задоволення позову, суд зазначає, що встановлення порядку користування житлом для батьків у жодному разі не обмежує право проживання, користування квартирою дітьми. Суд роз`яснює обов`язок батьків (кожного в однаковій мірі) передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток (частина перша статті 176 Сімейного кодексу України).

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків. Стосовно кривдника (особа, яка вчинила домашнє насильство) може бути застосовано як адміністративну так кримінальну відповідальність.

Таким чином, суд дійшов висновку, про можливість встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 : у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату 7 площею 12,0 кв.м; у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату 8 площею 17,1 кв.м, балкон 9 площею 0,9 кв.м; у загальному коритсуванні залишити кухню 6 площею 6.7 кв.м, туалет 5 площею 1,0 кв.м, ванну кімнату 4 площею 2,5 кв.м, коридор 2 площею 2,2 кв.м, коридор 1 площею 5,5 кв.м, вбудовану шафу 3 площею 0,4 кв.м.

6. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Отже із відповідача на користь позивача, із урахуванням задоволення позовних вимог, належить стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, на підставі статті 358 ЦК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування нерухомим майном, що перебуває у спільній сумісній власності, задовольнити повністю.

Встановити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату 7 площею 12,0 кв.м;

- у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату 8 площею 17,1 кв.м, балкон 9 площею 0,9 кв.м;

- у загальному користуванні залишити кухню 6 площею 6.7 кв.м, туалет 5 площею 1,0 кв.м, ванну кімнату 4 площею 2,5 кв.м, коридор 2 площею 2,2 кв.м, коридор 1 площею 5,5 кв.м, вбудовану шафу 3 площею 0,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витраті по сплаті судового збору у сумі 908 грн (дев`ятсот вісім грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 15.04.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА