ПОСТАНОВА

іменем України

22 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/8276/21

провадження № 22-ц/4809/390/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Письменного О.А., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Гончар В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29 листопада 2021 року у складі судді Драного В.В.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі по тексту ТОВ «Вердикт капітал») про повернення безпідставно набутих при виконанні виконавчого напису нотаріуса грошових коштів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2021 року цивільну справу за вказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Рогульченко І.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності представника відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Вердикт капітал» про повернення безпідставно набутих при виконанні виконавчого напису нотаріуса грошових коштів у розмірі 8340,74 грн (а.с.1-6).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про повернення безпідставно набутих коштів передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (а.с.19-20).

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_1 поданий з порушенням правил територіальної підсудності, тобто цивільна справа територіально не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, а справа підлягає передачі до суду належної територіальної юрисдикції - Шевченківського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Судом встановлено, що місцезнаходженням ТОВ «Вердикт Капітал» є м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до території Шевченківського району м. Києва, тобто, відповідач не знаходиться на території Подільського (Ленінського) району м. Кропивницького.

Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Предметом спору у позовній заяві є повернення безпідставно набутих коштів при виконанні виконавчого напису, який був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. При цьому, позивач у своїй позовній заяві стверджує, що даних спір пов`язаний із захистом його прав, як споживача.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При цьому права особи як споживача випливають і охоплюються юридичним змістом даного поняття і закріплені у вказаному Законі. Тобто, права особи, як споживача, охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Тобто, на думку колегії суддів, у заявленому позові ОСОБА_1 виступає не як споживач. Отже на правовідносини, що виникають з приводу повернення безпідставно набутих при виконанні виконавчого напису нотаріуса грошових коштів норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про порушення правил територіальної підсудності, тобто цивільна справа за поданим ОСОБА_1 позовом територіально не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, а тому справа підлягає передачі до Шевченківському районному суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача за належною територіальною юрисдикцією.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29 листопада 2021 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді В.В. Черненко

О.А. Письменний