УХВАЛА

Справа № 684/75/22

Провадження № 2/684/64/2022

11 квітня 2022 року смт Стара Синява

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Галиш І.Б., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до приватного підприємства «Сьомаківське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та скасування державної реєстрації речового права, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Старосинявського районного суду з позовом до приватного підприємства «Сьомаківське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та скасування державної реєстрації речового права.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява щодо змісту та форми повинна відповідати вимогам ст.175 ЦПК України та містити дані, передбачені ч.3 вказаної статті, а також до неї додаються документи, визначені ст.177 ЦПК України.

Ознайомившись із змістом поданої заяви, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, вона має сплати суму судового збору, що дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 9 ст. 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

З врахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», яким установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481,00 гривня, розмір судового збору, що має бути сплачений за позовну вимогу немайнового характеру становить 992,40 гривень.

В подані позивачем ОСОБА_1 позовній заяві міститься дві позовні вимоги немайнового характеру, тому позивач повинен сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру в загальному розмірі 1984,80 грн, та відповідно надати документ про сплату судового збору.

Проте, позивачем надано разом з позовною заявою квитанції про сплату судового збору від 16.12.2021 року за №0.0..1 та №0.0..1. на суму 908,00 грн. кожна, тобто позивачем сплачено 1816,00 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги),містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Суд не має можливості перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України у даній справі згідно поданих квитанцій, оскільки судовий збір в сумі 1816,00 грн. згідно наданих квитанцій було сплачено ОСОБА_1 в 2021 році у іншій справі № 684/509/21.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що відповідно до вимог чинного ЦПК України передбачено зарахування судового збору до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, лише у випадку відмови судом у видачі судового наказу та пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

У разі повернення заяви, залишення заяви або скарги без розгляду сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, що передбачено згідно вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в загальному розмірі 1984,80 грн., та, відповідно, надати суду документ про сплату судового збору.

Крім цього, Закон покладає обов`язок на позивача подати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.2 ст.83, ч.5 ст.177 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивачем у прохальній частині позову (п.1,2) викладено клопотання про витребування доказів, яке не відповідає вимогам ч.2 ст. 84 ЦПК України, а саме не зазначено про: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати ; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 4, 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства «Сьомаківське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області, про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та скасування державної реєстрації речового права - залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків.

У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Суддя Галиш І.Б.