ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2572/21 Номер провадження 22-ц/814/571/22Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю.,

секретаря: Ракович Д.Г.

за участі:представника заявника - адвоката Захарова Т.Г.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає до виконання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 16 грудня 2021 року прийнятої під головуванням судді Шаповал Т.В. в м.Полтава, зі складанням повного тексту 17 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даною заявою. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ №552/2572/21 від 19.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку . Зазначала, що фактично син проживає з нею, а не з батьком і тому у батька відсутнє право отримувати аліменти.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 16 грудня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає до виконання відмовлено.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та винести нове, яким визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ № 552/2572/21 від 19.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку

Вважає, що суд першої інстанції не врахував того, що на момент винесення наказу дитина проживала разом з матір`ю, у зв`язку з чим у заявниці відсутній обов`язок сплачувати аліменти ОСОБА_2 .

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що судовим наказом від 19 травня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 18.05.2021 року.

Згідно з довідкою №3687 Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради від 06 листопада 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний факт також підтверджується актом обстеження умов проживання від 17 листопада 2021 року, затвердженим начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради.

Районний суд відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , своє рішення мотивував тим, що наведені боржником обставини не підпадають під перелічені у цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

За частиною 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ст.161 цього ж Кодексу судовий наказ може бути видано, крім іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст.184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судовий наказ є виконавчим документом ( ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

У даній справі встановлено, що судовий наказ від 19 травня 2021 року отриманий 06.06.2021року особисто ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст.161 цього Кодексу.

Однак, даний судовий наказ ОСОБА_1 не оскаржувався, отже вона погодилась з наданими ОСОБА_2 доказами, зокрема, актом про проживання сина з батьком.

Крім того, державним виконавцем Київського ВДВС у м.Полтаві від 23.09.2021 року виконавчий документ по судовому наказу № 552/2572/21, виданого 09.07.2021року Київським районним судом м.Полтави, повернутий без прийняття до виконання (а.с.16).

Згідно із cт.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В п. 4 Узагальнення судової практики ВССУ N 8 від 25 вересня 2015 р. надані роз`яснення словосполучення " інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме про те, що словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

У справі такі підстави відсутні.

Обгрунтовуючи дану заяву, ОСОБА_1 зазначала, що син проживає разом з нею, на підтвердження чого надала довідку від 08 листопада 2021 року, що стосується обставин, які виникли вже після судового наказу.

Між тим, заявник не зверталась до суду чи органу та піклування з приводу визначення місця проживання дитини з нею. Відсутня також угода між батьками з цього приводу відповідно до положень ч.4 ст.157 СК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявником невірно обраний спосіб захисту, а суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає до виконання.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Схожий за змістом висновок зроблений в постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61 -2417сво19) та від 18 травня 2020 року у справі № 466/4044/17 (провадження № 61-40935св18).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31.03.2022 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.Ю. Кузнєцова