ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

м. Черкаси

Справа № 712/10560/21
Провадження № 22-ц/821/89/22
Категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Нерушак Л.В., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Троян Т.Є. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

24 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про відшкодування моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій; відповідач повинен був перерахувати разову грошову допомогу у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що складало б - 8 845 грн., а не - 1 491 грн. Проте, всупереч чинному законодавству, зазначає позивач, відповідач не виплатив разову допомогу у повному розмірі, внаслідок чого ОСОБА_1 за захистом своїх прав вимушений була звернутися до суду.

Позивач вказує, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 580/3858/2 1 визнано протиправною бездіяльність центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та не проведення перерахунку на спеціальні рахунки Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, станом на 01 січня 2021 року до 05 травня у сумі 8845,00 грн. для виплати учаснику бойових дій - ОСОБА_1 . Зобов`язано центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги шляхом перерахування на спеціальний рахунок Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку для виплати учаснику бойових дій - ОСОБА_1

ОСОБА_1 в своєму позові вказує, що незаконною відмовою у нарахуванні щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких позивач зазнав внаслідок протиправних дій відповідача.

Також позивач вказує, що завдана внаслідок дій відповідача шкода полягала в негативних переживаннях, стану постійної психоемоційної напруги, важкості виконання повсякденних обов`язків, тимчасової відірваності від активного суспільно-політичного життя громади міста, зниженому і нестійкому настрої, нервозності, дратівливості, порушенні сну, гіпертонічних кризів, побоювань про майбутній стан здоров`я. Також, завдана моральна шкода виразилася в душевних стражданнях та приниженні честі та гідності позивача з тих підстав, що йому довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Йому, вказує ОСОБА_1 , притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самопочуття, емоційного хвилювання.

Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого йому довелося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Крім того, йому доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначалося щоденно на його фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити як повсякденну роботу, в тому числі і побутову.

Гострота цих переживань посилювалася тим, що в нього загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений додатково пояснювати чому він став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам. Позивач вказує, що розрахунок моральної шкоди здійснювався ним наступним чином.

За кожен місяць порушеного права спричинену моральну шкоду позивач оцінює у розмірі мінімальної заробітної плати, у січні місяці 2021 року для працездатних осіб - 6 000 грн. Відповідач повинен був виплати щорічну разову допомогу до 5 травня 2021 року. Станом на вересень 2021 року допомога у повному обсязі не виплачена та минуло 4 місяці (4 місяців * 6 000 грн. = 24 000 грн.) Враховуючи, що відповідачем було порушено його право, яке передбачено Конституцією України, вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути у подвійному розмірі 48 000 грн.

З метою захисту своїх порушених немайнових прав, ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із відповідним позовом та просив постановити судове рішення, яким стягнути з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на його користь моральну шкоду у розмірі 48000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2021 року позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто з Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500,00 грн.

Стягнуто з Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат на користь держави судовий збір в сумі 9,00 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що зібраними по справі доказами доведено факт спричинення позивачу моральних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача при нарахуванні виплат, оскільки внаслідок цього позивачу у період з травня 2021 року по вересень 2021 року не в повній мірі виплачено разову допомогу, що об`єктивно негативно вплинуло на психологічний стан позивача та його соціальне функціонування.

Проте, враховуючи обсяг заподіяної позивачу шкоди, характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, а також, приймаючи до уваги засади розумності та справедливості, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 15 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, просив рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2021 року змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат на його користь з 500,00 грн. до 48000,00 грн.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги характер завданої моральної шкоди та її тривалість, оскільки виплата здійснена так і не була, що говорить про триваючий характер завданої моральної шкоди, яка не припинилась.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій. (а.с. 17)

13 липня 2021 року рішенням Черкаського окружного адміністративного суду № 580/3858/21 визнано протиправною бездіяльність центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та не перерахунку на спеціальні рахунки Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, станом на 01 січня 2021 року до 05 травня у сумі 8845 грн. для виплати учаснику бойових дій - ОСОБА_1 . Зобов`язано центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги шляхом перерахування на спеціальний рахунок Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку для виплати учаснику бойових дій - ОСОБА_1 (а.с.10-15)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданих скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом, шкода відшкодовується на загальних підставах, що передбачає наявність складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина.

Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст. 1173 та 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).

Як вбачається із наявних матеріалів справи, при ухваленні Черкаським окружним адміністративним судом рішення від 13 липня 2021 року, зокрема,було визнано протиправною бездіяльність центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та не перерахунку на спеціальні рахунки Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, станом на 01 січня 2021 року до 05 травня у сумі 8845 грн. для виплати учаснику бойових дій - ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статі 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частина друга стаття 16 ЦК України).

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав. Залучення або ж незалучення до участі в таких категоріях спорів Державної казначейської служби чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба чи її територіальний орган. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року справа №242/4741/16-ц.)

Враховуючи доведеність порушення прав позивача, докази, надані ОСОБА_1 в підтвердження заявлених ним позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 500,00 грн.

Визначаючи конкретний розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував в сукупності всі фактичні обставини цієї справи, характер порушення прав позивача, істотність вимушених негативних змін у його житті, пов`язаних із бездіяльністю Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та не перерахунку на спеціальні рахунки Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку разової грошової допомоги для виплати учаснику бойових дій - ОСОБА_1 , зусилля, вжиті позивачем для відновлення прав та обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди з урахуванням принципів достатності, розумності та справедливості.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані ним докази, є неаргументованими, були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність судового рішення не впливають, а фактично зводяться до незгоди апелянта із висновком суду.

Вказані посилання спростовуються встановленими вище обставинами справи, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є ідентичними доводам, висловленими позивачем в суді першої інстанції, яким судом надана належна правова оцінка.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини даної справи, дав належну оцінку зібраним доказам в їх сукупності, правильно послався на закон, що регулює спірні правовідносини і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про відшкодування моральної шкоди- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.В. Нерушак

В.Г. Бородійчук

/ текст постанови суду виготовлений 23 лютого 2022 року/