Справа № 161/111/16-ц
Провадження № 4-с/161/24/22
У Х В А Л А

24 березня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Білової Вікторії Анатоліївни

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

Скаргу мотивує тим, що він є боржником у виконавчому провадженні № 59082392, відкритому на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області, про стягнення з нього як поручителя, в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості.

При спробі зняти кошти зі своєї банківської карти, на яку він отримує допомогу по безробіттю, дізнався, що його рахунок заблоковано. Зазначає, що з 09.04.2021 по 17.01.2022 перебував на обліку в Одеському міському центрі зайнятості, а банківський рахунок, на який було накладено арешт є виключно для отримання такої допомоги.

Вказує, що він звертався до державного виконавця з вимогою про зняття арешту з вказаного вище рахунку, долучивши також банківську довідку про цільове призначення рахунку та копію трудової книжки, однак виконавець жодних дій не вчинила.

Посилаючись на вимоги ст.72 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких на допомогу по безробіттю, стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника, просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Білової В.А. щодо не знаття арешту з коштів, що надходять на картковий рахунок НОМЕР_1 , які надійшли йому як допомога по безробіттю від Одеського міського центру зайнятості в сумі 20049,24 грн., неправомірною. Зобов`язати державного виконавця Білову В.А. скасувати арешт грошових коштів, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 в сумі 20049,24 грн.

Ухвалою судді від 17.02.2022 відкрито провадження за скаргою та призначено її до розгляду.

До початку розгляду скарги від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги у її відсутності, подану скаргу підтримує та просить задовольнити з наведених у ній підстав.

Представника суб`єкта оскарження подала до суду заяву про розгляд скарги в її відсутності, просила відмовити в задоволенні скарги.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наданні сторонами докази на підствердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Другому відділі ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виконавче провадження № 59082392 від 13.05.2019, відкрите на підставі виконавчого листа № 161/111/16-ц від 09.10.2018 виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 47159,55 доларів США, що за офіційним НБУ станом на 16.12.2015 становить 1105891,45 грн., з яких 33090,59 доларів США сума основної заборгованості, 12053,91 доларів США сума процентів за користування кредитними коштами, 10,66 доларів США штраф (фіксована частина), 2004,39 доларів США штраф (процентна складова).

В межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем 30.12.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника.

20.01.2022 при спробі зняття грошових коштів за допомогою банківської картки, ОСОБА_1 з`ясував, що операція неможлива, в зв`язку з накладенням арешту на його рахунок. Того ж дня скаржник звернувся до виконавця із скаргою. Листом № 9796 від 03.02.2022 ОСОБА_1 було відмовлено у скасуванні арешту.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження має накладатися арешт на конкретне майно боржника, а також грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах в межах суми заборгованості, що чітко визначені стягувачем в заяві до виконавця.

Частинами 1-3 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

Судом встановлено, що на банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 , надходили соціальні виплати.

Таким чином, накладення арешту на такий банківський рахунок без врахування вищевказаних вимог чинного законодавства, є неправомірним.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Біловою В. А. винесено постанову про арешт коштів боржника, які зараховуються як соціальна допомога і такий арешт перешкоджає заявнику користуватися фактично єдиними коштами, які він отримував, що є порушенням приписів ст.72 Закону України «Про виконавче провадження», відтак суд дійшов висновку, що скарга є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірноюбездіяльність державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Білової Вікторії Анатоліївнищодо не зняття арешту з коштів, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 та надійшли ОСОБА_1 як допомога по безробіттю від Одеського міського центру зайнятості в сумі 20049 (двадцять тисяч сорок дев`ять) гривень 24 копійки

Зобов`язати державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Білову Вікторію Анатоліївну скасувати арешт грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритий у Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» та надійшли ОСОБА_1 як допомога по безробіттю від Одеського міського центру зайнятості в сумі 20049 (двадцять тисяч сорок дев`ять) гривень 24 копійки.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду небула вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта