Справа № 464/7696/21
пр.№ 2/464/310/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2022 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого Мички Б.Р.

секретар судового засідання Воловець Ю.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Соцького Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №464/7696/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України 10000 моральної шкоди. В обгрунтування позову покликається на те, що ОСОБА_1 08.06.2021 керуючи автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_1 у Вінницькій області с. Якушинці був зупинений інспектором 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Ткаченком В.О. Після цього ним була винесена постанова серії ЕАН №4320160 від 08.06.2021, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач на думку патрульного керуючи транспортним засобом рухався із швидкістю руху 88 км/год у населеному пункті с. Якушинці, чим порушив на думку працівника поліції п.12.4 ПДР України. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21.07.2021 адміністративний позов до ДПП про скасування постанови про адмінісративне правопорушення серії ЕАН №4320160 від 08.06.2021 залишено без задоволення. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21.07.2021 у справі №464/4808/21 скасовано, прийнято постанову якою закрито провадження у справі. Складання адміністративного матеріалу щодо позивача порушило його законні права та свободи, оскільки даного адміністративного правопорушення він не вчиняв. Вказав, що зазнав у наслідок вказаних дій душевних страждань пережитих у зв`язку із самим фактом притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке не вчиняв; душевними стражданями пережитими внаслідок відвідування судових інстанцій; душевними стражданнями внаслідок постійного стресу; душевними стражданями у зв`язку із приниженням його честі та гідності, як пінсіонера, інваліда 2 групи. Вказує на те, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складення постанови). Відшкодування моральної шкоди проводиться незалежно від того, чи застосовувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом із покликанням на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №569/1799/16-ц (провадження №61-19000сво18). За наведеного, просили позовні вимоги задовольнити.

04 листопада 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України Соцький Є.І. у судовому засіданні заперечив задоволенню позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву наданому суду 22.11.2021.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в особі Управління Патрульної поліції у Вінницькій області ДПП у судове засідання не з`явився, надали суду 23.11.2021 відзив на позовну заяву у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із вимогами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості, вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166,1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно - розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21.07.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПП в особі УПП у Вінницькій області ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишено без задоволення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21.07.2021 у справі №464/4808/21 скасовано та прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову УПП у Вінницькій області ДПП серії ЕАН №4320160 від 08.06.2021 року та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, оцінюючи можливість реалізації позивачем свого права на відшкодування моральної шкоди, внаслідок його незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, варто звернути увагу на наступне.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цьогоКодексу).

Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 10 січня 2019 року в справі №532/1243/16-ц (провадження №61-34251св18), від 26 лютого 2020 року в справі №142/143/17 (провадження №61-5739св19), а також об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц.

Згідно ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними встаттях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Статтею 1 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

З наведеного вбачається, що уповноважений працівник поліції при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення не діє як самостійний суб`єкт власних повноважень, а діє від імені Національної поліції, яка є центральним органом виконавчої влани. Шкода ж, завдана посадовою або службовою особою органу державної влади, відшкодовується державою (ст.1174 ЦК України)

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яку зазнав ОСОБА_1 суд враховує, що внаслідок незаконних дій уповноваженої особи УПП у Вінницькій області, позивач зазнав душевних страждань у зв`язку із притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв. Внаслідок ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення зазнав душевних страждань пережитих внаслідок відвідування судових інстанцій; душевних страждань внаслідок постійного стресу; душевних страждань у зв`язку із приниженням його честі та гідності, як пенсіонера, інваліда 2 групи.

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та об`єм заподіяних позивачу моральних страждань, ступінь їх доведеності і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. моральної шкоди. Зазначений розмір моральної шкоди буде відповідати вимогам розумності і справедливості.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного суду у постанові від 19.06.2018 року у справі №910/23967/16 (провадження №12-110гс18) шкода повинна стягуватися з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.02.2022.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Пирогова, 29.

Головуючий Б.Р. Мичка