21.02.2022 Справа № 756/2348/22
Унікальний номер судової справи 756/2348/22
провадження №2/756/3237/22
У Х В А Л А

21 лютого 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контролю м. Києва, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контролю м. Києва, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року відмітив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Однак позивачем не подано доказів звернення до компетентних органів з питання узаконення самочинного будівництва та не подано доказів неможливості вирішення питання в адміністративному порядку.

В п. 12 постанови № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справах зазначив, що у справах пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Натомість позивач не подає доказів того, що він є власником земельної ділянки на якій

самочинно збудоване нерухоме майно та не зазначає жодної інформації про власника вказаної земельної ділянки, та (чи) не подав рішення ради та договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків.

Наведене узгоджується із роз`ясненнями постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 та позивачем не подано до суду таких доказів.

Так, з доданих документів до позовної заяви позивачем вбачається, що на звернення до центру надання адміністративних послуг м. Києва, остання отримала відмову Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контролю м. Києва та позивачу повернуто подані документи на доопрацювання.

Позивач заявляючи вимогу про визнання за ним права власності на самочинно збудований будинок не подав до суду документів дотримання санітарних, протипожежних вимог самочинно збудованого будинку.

Крім того, відсутні належні та достовірні докази про рік будівництва самочинного будинку.

Відповідно дост. 185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених уст. 175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи, що позивачем подано позов без додержання вимог, викладених уст. 175 ЦПК України, то суд відповідно до ст. 185 ЦПК Українивважає за необхідне позов залишити без руху, надавши позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст.175,177,185,260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контролю м. Києва, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з моменту отримання позивачем ухвали.

У разі не виконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Луценко