Справа № 309/878/22
Провадження № 2/309/180/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

з участю секретаря судового засідання Томищ Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Хустської міської ради, в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та який належав йому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.03.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Хустської районної Ради народних депутатів № 50 від 14.03.1990 року. Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з батьком до його смерті у будинку проживала та продовжує проживати її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При житті її батько ОСОБА_2 залишив заповіт, який посвідчений секретарем Липчанської сільської ради Хустського району від 29 травня 1996 року та зареєстрований в реєстрі за № 89, яким заповів все майно, яке буде належати йому на день смерті заявниці спадкоємцю ОСОБА_1 .

Після смерті батька ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалося із житлового будинку, що належав до колгоспного двору, за адресою АДРЕСА_2 . Будинок належав батькові на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого згідно рішення № 50 від 14.03.1990 року виконавчого комітету Хустської районної ради.

Також до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка загальною площею 0,25 га цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :01:001:0283, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗK-013 № 20173, виданого Липчанською сільською радою від 20 січня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 19897.

29 листопада 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Закарпатської області Гелеван С.І. про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , за померлим ОСОБА_2 . Одночасно, 29 листопада 2021 року її мати ОСОБА_3 подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини, за померлим ОСОБА_2 , яка зареєстрована за № 6288.

10.02.2022 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. видано їй Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :01:001:0283, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 .

Однак, приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. у видачі їй Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що належав до колгоспного двору, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належав спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 14.03.1990 року виконавчим комітетом Хустської районної ради народних депутатів - відмовив, мотивуючи своє рішення тим, що нею спадкоємцем ОСОБА_1 не надано правовстановлюючі документи на житловий будинок. Тобто свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане 14.03.1990 року виконавчим комітетом Хустської районної ради народних депутаті не є свідоцтвом про право власності на майно, оскільки житловий будинок зареєстрований як майно колгоспного двору та мала бути переоформлене на фізичних осіб - членів колгоспного двору, оскільки колгоспні двори припинили своє існування у зв`язку з прийняттям закону УРСР «Про власність» від 07.02.1991 року. Таким чином, у зв`язку з відсутністю актуалізованого правовстановлюючого документу на нерухоме майно, процесуально оформити прийняття спадщини, що підлягає державній реєстрації в нотаріальному порядку не можливо.

На підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок, що належить до колгоспного двору, виданого 16 березня 1990 року виконкомом Хустської районної Ради народних депутатів, згідно рішення № 50 від 14 березня 1990 року, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .

Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства за колгоспним двором, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів був її батько ОСОБА_2 , відтак на підставі закону він був власником цього будинку.

Станом на 15.04.1991р. членами колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_2 були: її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як голова колгоспного двору, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також вона, їх донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більше дітей в її батьків не було.

Враховуючи, що її батько ОСОБА_2 при житті залишив заповіт, яким все належне йому майно, заповів їй спадкоємцю ОСОБА_1 , а її мати ОСОБА_3 , яка пережила батька відмовилася від прийняття спадщини, тому вона має право на спадкування житлового будинку АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. До суду від представника позивачки ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Питання повернення судового збору позивачка у позові не ставить.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 142, 206, 247, 258-268 ЦПК України, ст. 328, 392, 1216, 1217, 1265 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що належав померлому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.03.1990 року, виданого згідно рішення виконкому Хустської районної Ради народних депутатів № 50 від 14.03.1990 року.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.