Справа № 203/3497/21
Провадження № 2/0203/643/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Медведєвій А.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди

встановив:

26 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ДПВШ «Укрводшлях» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 30 вересня 2020 року позивачка була звільнена з посади. На час звільнення позивачки, відповідачем не було проведено повного розрахунку, не було сплачено заборгованість по заробітній платі. У зв`язку із цим позивачка звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, яка 05 березня 2021 року була задоволена і за якою з відповідача на користь позивачки стягнуто заборгованість по заробітній платі. Остаточний розрахунок по заробітній платі було здійснено відповідачем 31 травня 2021 року, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2020 року по 31 травня 2021 року із розрахунку середньої заробітної плати 294,84 грн., судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. (а.с.1-5)

25 жовтня 2021 року заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву

ОСОБА_1 до ДПВШ «Укрводшлях» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задоволено, стягнуто ДПВШ «Укрводшлях» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.10.2020 р. по 31.05.2021 р. в розмірі 48 648 грн. 60 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2 000 грн. 00 коп., а разом: 51 556 грн. 60 коп. (а.с.43-46)

01 грудня 2021 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 203/3497/21 за позовом ОСОБА_1 до ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач участь в розгляді цивільної справи не брав, виклики в судові засідання поштою не одержував. При ухваленні заочного рішення судом не враховано, що позивачка не була звільнена з роботи, а переведена на іншу роботу до відокремленого підрозділу відповідача. (а.с.48-52)

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2021 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 203/3497/21 за позовом ОСОБА_1 до ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задоволено, скасовано заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року у цивільній справі № 203/3497/21 за позовом ОСОБА_1 до ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02 лютого 2022 року. (а.с.144-145)

11 січня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачка не була звільнена з роботи, а переведена на іншу роботу до відокремленого підрозділу відповідача, тому не має підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. (а.с.148-152)

Судове засідання 02 лютого 2022 року було перенесено на 04 березня 2022 року.

24 лютого 2022 року від представника позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог та уточнена позовна заява, в якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, моральну шкоду, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. (а.с.202-211)

В судове засідання 04 березня 2022 року сторони по справі не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 08 квітня 2022 року. (а.с.215)

В судовому засіданні 08 квітня 2022 року за участю позивачки було проведено розгляд справи по суті.

Позивачка в судовому засіданні підтримана позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його електронну адресу судової повістки, яка згідно довідки про доставку електронного листа йому доставлена. (а.с.218)

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2020 року, у зв`язку із змінами у штатному розписі ДП «УКРВОДШЛЯХ», позивачка переведена на посаду сторожа-прибиральника адміністративно-господарської групи Відокремленого підрозділу «Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів» ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ» згідно ст.32 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу № 195-о від 28 вересня 2020 року. (а.с.а.с.73 на зв., 75)

01 жовтня 2020 року позивачка прийнята за переведенням із ДП «УКРВОДШЛЯХ» на посаду сторожа-прибиральника адміністративно-господарської групи Відокремленого підрозділу «Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів» ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ», що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу № 05-о від 29 вересня 2020 року. (а.с.а.с.73 на зв., 76)

17 жовтня 2020 року позивачка переведена відповідальним черговим караванної служби ВП ДТДВШ ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ», що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу № 10-о від 15 жовтня 2020 року. (а.с.а.с.74, 79)

29 жовтня 2021 року у зв`язку із змінами у штатному розписі, згідно наказу ДП «УКРВОДШЛЯХ» № 189 від 26 жовтня 2021 року, позивачка переведена на посаду відповідального чергового структурного підрозділу «Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів» ДП «УКРВОДШЛЯХ» згідно ст.32 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу № 70-о від 28 жовтня 2021 року. (а.с.а.с.74, 80-81)

29 жовтня 2021 року позивачка прийнята за переведенням із відокремленого підрозділу «Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів» на посаду відповідального чергового структурного підрозділу «Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів» ДП «УКРВОДШЛЯХ», що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу № 128-о від 28 жовтня 2021 року. (а.с.а.с.74, 82)

Згідно ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до п.1.3 статуту ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ» передбачено, що до складу Підприємства входять відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами, серед яких і Відокремлений підрозділ «Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів» ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ», код ЄДРПОУ ВП 14287525. (а.с.54 на зв.)

З огляду на вищевикладене Відокремлений підрозділ «Дніпропетровська технічна дільниця водних шляхів» ДПВШ «УКРВОДШЛЯХ» не є юридичною особою, а є лише відокремленим підрозділом відповідача у справі, а тому переведення позивачки відбувалось в рамках одного і того ж підприємства.

Згідно ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

Відповідно до ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є:

1) угода сторін;

2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;

3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частини третьої статті 119 цього Кодексу;

4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45);

5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду;

6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці;

7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи;

7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення;

7-2) з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади";

7-3) набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках;

8) підстави, передбачені контрактом;

9) підстави, передбачені іншими законами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовна заява в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені не підлягає задоволенню, оскільки позивачка не була звільнена з посади, а лише була переведена на посаду в рамках одного і того ж підприємства.

Щодо стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи позовні вимоги позивачки до відповідача стосовно завданої моральної шкоди, яка полягає у тому, що затримка виплати заробітної плати призвела до скрутного матеріального становища позивачки, яка була змушений економити на речах першої потреби, організовувати якось своє життя за відсутності даних коштів, які є немалими для неї, змінити свій звичайним ритм життя. Виходячи із принципів розумності та справедливості та приймаючи до уваги доведеність провини відповідача у заборгованості по заробітній платі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн., задовольнивши таким чином позов в цій частині.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.ч.1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 ст.134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

На понесення позивачем витрат на правову допомогу було надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 2/01-2021 від 26 січня 2021 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копію акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 20 червня 2021 року, копію акту приймання передачі наданих послуг № 3 від 20 серпня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 8 від 20 червня 2021 року про сплату 2 000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 12 від 20 серпня 2021 року про сплату 4 000 грн., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Разом з тим, відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу зі складання та подання до суду заяви про видачу судового наказу, оскільки вищезазначений судовий наказ було видано суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяном М.О. і стягнення судових витрат щодо нього має бути вирішений окремо від позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. Також позивачкою згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 12 від 20 серпня 2021 року було сплачено 4 000 грн. за складання та подачу позовної заяви до суду, але в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом відсутні суми послуг.

Таким чином, враховуючи співмірність витрат зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати за правничу допомогу в розмірі 109 грн. 12 коп. пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50 грн. 00 коп. В свою чергу з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, за подання заяви про перегляд заочного рішення, яка була задоволена судом, в розмірі 1 073 грн. 08 коп., пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких судом було відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 36 КЗпП, ст.ст.23, 95, 1167 ЦК України, ст.ст.3, 4, 10-13, 133, 134, 137, 141, 209, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» (код , адреса: 04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 12) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору в розмірі 50 грн. 00 коп., витрати на оплату правової допомоги в розмірі 109 грн. 12 коп., а разом: 5 159 (П`ять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) гривень 12 копійок.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» (код , адреса: 04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 12) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 (Одна тисяча сімдесят три) гривні 08 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 13.04.2022 р.

Суддя С.В. Єдаменко