Номер провадження: 22-ц/813/338/22
Номер справи місцевого суду: 521/1335/16-ц
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника ДП «Апарат правління» ВАТ «Одестрансбуд» - адвоката Ільченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2021 року про зміну способу і порядку виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року у цивільній справі за позовом Дочірнього підприємства «Апарат правління» Відкритого акціонерного товариства «Одестрансбуд» до ОСОБА_1 про демонтаж незаконної забудови приміщення загального користування,

встановив:

27.08.2020 року начальник другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Войтенко В.В. звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року у цивільній справі за позовом ДП «Апарат правління» АТ транспортного будівництва «Одестрансбуд» до ОСОБА_1 про демонтаж незаконної забудови приміщення загального користування, шляхом проведення демонтажу ДП «Апарат правління» ВАТ транспортного будівництва «Одестрансбуд» за його рахунок незаконної забудови приміщення загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: самовільно влаштованих боржником ОСОБА_1 перегородок на першому поверсі в лівому крилі гуртожитку, якими перекрито коридор загального користування нежитлове приміщення (ванну кімнату).

Заява мотивована тим, що згідно відповіді на запит державного виконавця боржник ОСОБА_1 не працює, пенсію не отримує, також у боржника відсутні у власності транспортні засоби та нерухоме майно.

До відділу надійшла заява стягувача про заміну способу виконання рішення суду шляхом проведення демонтажу ДП «Апарат правління» ВАТ транспортного будівництва «Одестрансбуд» за його рахунок незаконної забудови приміщення загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: самовільно влаштованих боржником ОСОБА_1 перегородок на першому поверсі в лівому крилі гуртожитку, якими перекрито коридор загального користування та самовільно облаштоване для себе боржником ОСОБА_1 в коридорі загального користування нежитлове приміщення (ванну кімнату).

У зв`язку з наявністю обставин, які роблять неможливим подальше виконання, необхідно змінити спосіб виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року шляхом його виконання не «за власний рахунок власними силами або за власний рахунок боржника ОСОБА_1 », а «за власний рахунок власними силами або за власний рахунок ДП «Апарат правління» ВАТ транспортного будівництва «Одестрансбуд», ».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.05.2021 року заява начальника другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Войтенко В.В. задоволена.

Змінено спосіб виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 31.03.2016 року у цивільній справі №521/1335/16-ц, шляхом проведення демонтажу Дочірнім підприємством «Апарат правління» ВАТ транспортного будівництва «Одестрансбуд» за його рахунок незаконної забудови приміщення загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: самовільно влаштованих боржником ОСОБА_1 перегородок на першому поверсі в лівому крилі гуртожитку, якими перекрито коридор загального користування та самовільно облаштоване для себе боржником ОСОБА_1 в коридорі загального користування нежитлове приміщення (ванну кімнату).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25.05.2021 року, ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У своєму відзиві ДП «Апарат правління» ВАТ транспортного будівництва «Одестрансбуд» просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 31 березня 2016 року задоволено позов ДП «Апарат Правління» ВАТ транспортного будівництва «Одесатрансбуд», зобов`язано відповідача ОСОБА_1 демонтувати за власний рахунок незаконну забудову приміщення загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: самовільно влаштовані перегородки на першому поверсі у лівому крилі гуртожитку, якими перекрито коридор загального користування, та самовільно облаштоване для себе у коридорі загального користування нежитлове приміщення (ванну кімнату), самовільну врізку у систему водопроводу та переробки загальної системи водопостачання та каналізації, а також вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20 червня 2017 року заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 31.03.2016 року, в частині позовних вимог ДП «Апарат Правління» ВАТ транспортного будівництва «Одесатрансбуд» про зобов`язання демонтувати самовільну врізку у системі водопроводу та переробки загальної системи водопостачання й каналізації гуртожитку приміщення насосної скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні цих вимог, в решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін (т.2, а.с.39-43).

Постановою Верховного Суду від 11.06.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення (т.2, а.с.83-86).

У зв`язку цим, у Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №62180369 з примусового виконання виконавчого листа №521/1335/16-ц, виданого 12.09.2019 року Малиновським районним судом міста Одеси, про зобов`язання ОСОБА_1 приміщення загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: самовільно влаштовані перегородки на першому поверсі в лівому крилі гуртожитку, якими перекрито коридор загального користування та самовільно облаштоване для себе в коридорі загального користування нежитлове приміщення (ванну кімнату).

15.06.2020 року в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт, відповідно до якого боржник рішення суду не виконав (т.2, а.с.113).

15.06.2020 року винесено постанову про накладення штрафу відносно ОСОБА_1 , відповідно до ч.1 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у розмірі 1700,00 грн. (т.2, а.с.114). Боржнику надано 10 робочих днів для виконання рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

26.06.2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що повторно складено акт, згідно якого боржник рішення суду не виконав (т.2, а.с.116).

Відповідно до ч.2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

30.06.2020 року було винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 , відповідно до ч.2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у розмірі 3400,00 грн. (т.2, а.с. 117).

Згідно відповіді ПФУ на запит державного виконавця, боржник не працює, пенсію не отримує. Із відповіді МВС слідує, що дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби, відсутні. Із інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

26.06.2020 року та 14.07.2020 року на депозитний рахунок ВДВС від боржника надійшли кошти по сплаті виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафу у розмірі 1700 грн. та 3400 грн., відповідно, про що вказано в заяві начальника другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Войтенко В.В. про зміну способу і порядку виконання рішення суду (т.2, а.с.104-106).

23.07.2020 року державним виконавцем винесено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та направлено до Малиновського відділу поліції ГУ Національної поліції в Одеській області (т.2, а.с.119).

Таким чином, Державним виконавцем здійснено усі передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» дії для виконання вимог виконавчого документу, проте боржник рішення суду не виконав до теперішнього часу, ні в добровільному порядку протягом більше ніж чотирьох років, ні в примусовому порядку - протягом більше ніж двох років.

У виконавчому листі № 521/1335/16-ц чітко визначено спосіб його виконання, а саме: «демонтувати за власний рахунок маючи на увазі за рахунок коштів боржника, що позбавляє державного виконавця, можливості провести виконавчі дії без участі боржника та самостійно організувати примусове виконання, тобто робить виконання рішення суду неможливим.

Саме з цих підстав до відділу виконавчого служби надійшла заява стягувача про зміну способу виконання рішення суду, шляхом проведення за рахунок позивача демонтажу незаконної забудови приміщення загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: самовільно влаштованих боржником ОСОБА_1 перегородок на першому поверсі в лівому крилі гуртожитку, якими перекрито коридор загального користування та самовільно облаштоване для себе боржником ОСОБА_1 в коридорі загального користування нежитлове приміщення (ванну кімнату) (т.2, а.с.120).

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, шо ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу порядку виконання рішення.

Оскільки відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти заяви та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21.02.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра