Провадження № 2/742/300/22
Єдиний унікальний № 742/4515/21
РІШЕННЯ
18 лютого 2022 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря Голушко А.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди в порядку регресу,
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути в порядку регресу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 58 750 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що під час шлюбу сторони придбали нежитлове приміщення, яке було оформлене на відповідача. В зв`язку з тим, що коштів на оплату вказаного майна не було, гроші були взяті в борг. В подальшому шлюб між сторонами розірвано, а борг за придбане майно сплачений позивачем. Оскільки вказане нежитлове приміщення придбане за час перебування в шлюбі та в інтересах сім`ї, відповідач відмовляється добровільно повертати Ѕ частину сплачених позивачем боргових зобов`язань, тому останній звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
18.01.2022 через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позову в зв`язку з його необґрунтованістю.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Суд своєю ухвалою від 29.11.2021 позовну заяву залишив без руху.
13.12.2021 позивач усунув недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору та надання суду відповідної квитанції.
Суд своєю ухвалою від 14.12.2021 відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання.
Суд своєю ухвалою від 18.02.2022 відмовив в задоволенні клопотання відповідча про призначення судової експертизи.
ІІІ. Позиції сторін.
В судовому засіданні сторона позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Сторони перебували в шлюбі, який 22 січня 2021 року рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області розірвано (а.с.24).
Під час шлюбу ОСОБА_3 придбано нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20.05.2019 року Право власності на нежитлове приміщення було оформлено на відповідача. Відповідно до п. 5 Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20.05.2019 року продаж нежитлового приміщення було вчинено за 100 000 грн., з яких 50 000 грн. продавець отримав від покупця до підписання цього договору, а 50 000 грн. покупець зобов`язувався сплатити до 31 грудня 2019 року (а.с.9-10).
19 травня 2019 року позивач позичила кошти на придбання нежитлового приміщення в сумі 2000 доларів США у ОСОБА_4 , які зобов`язались повернути протягом двох років, що підтверджується відповідною розпискою від 19.05.2019 року (а.с.11).
29 грудня 2019 року для проведення розрахунку по договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20 травня 2019 року позивач отримала в борг від ОСОБА_5 1 000 Євро, а 30 грудня 2019 року 1 000 доларів США - у ОСОБА_6 , що підтверджується відповідними розписками (а.с.12-13).
03 січня 2020 року у зв`язку з проведенням остаточного розрахунку по договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20.05.2019 року було складено нотаріально посвідчену заяву, де ОСОБА_7 (продавець) підтвердив факт виконання нами зобов`язань по договору (а.с.17).
Позивач повернула заборгованість по розписках від 19.05.2019 року, 29.12.2019 року та 30.12.2019 року в сумі 3 000 доларів США та 1 000 Євро, що підтверджується відповідними розписками від 30.01.2021, 01.05.2021, 25.06.2021 (а.с.14-16).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала такі покази, що сім`я ОСОБА_8 хотіли купити квартиру та взяли у неї кошти у борг у сумі тисяча доларів. Кошти повернуті були ОСОБА_9 , про це засвідчено у розписці.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала такі покази, в кінці 2019 року у грудні надавала кошти у позику сім`ї ОСОБА_8 у розмірі тисяча євро для купівлі будівлі. ОСОБА_9 віддавала ці кошти у гривнях, про це засвідчено у розписці.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав такі покази та підтвердив той факт, що сім`я ОСОБА_8 купували будівлю, половина суми коштів були ОСОБА_11 . ОСОБА_12 брала гроші у борг, а повертав цей борг ОСОБА_11 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав такі покази, що сім`я ОСОБА_8 звертались до нього з позикою грошей на купівлю магазину, але він не надав,бо не мав змоги. Після цього ОСОБА_11 поїхав на заробітки.
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною четвертою статті 65 СК України визначено, що договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Відповідно до змісту статті 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Відповідно до частини другої статті 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.
Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Якщо один із колишнього подружжя в повному обсязі виконав зобов`язання, то він у порядку частини першої статті 544 ЦК України має право на зворотну вимогу (регрес) до іншого з подружжя у відповідній частині.
Керуючись пунктами 23, 24 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, враховуються при поділі майна.
Відповідно до статті 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Суд встановив, що за час шлюбу сторонами взято кошти в борг на придбання нежитлового приміщення, яке було використане в інтересах сім`ї, борг сплачений позивачем за рахунок коштів отриманих в кредит від банку та коштів від продажу земельної ділянки, вказані обставини знайшли своє підтвердження в наданих суду розписках, договорах кредиту та купівлі-продажу, а також, показах свідків. Зважаючи на те, що майно придбане в шлюбі та використане в інтересах сім`ї, боргові зобов`язання мають бути поділені між сторонами, як колишнім подружжям, але відповідач добровільно відмовляється повертати 1/2 частину сплачених позивачем боргових зобов`язань, за таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрат, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
За таких обставин підтверджені витрати позивача щодо сплати судового збору 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 908,00 грн. сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Повний текст виготовлено 22.02.2022.
Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО