Провадження № 2/727/111/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Орлецькій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ФК «Сіті Голд», треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ ФК «Сіті Голд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що йому стало відомо, що 26.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 03.02.2021, зареєстрованого у реєстрі за № 19805 про звернення стягнення з громадянина України, ОСОБА_1 за кредитним договором № 34341 від 27.02.2012 р., який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1/06 від 26.06.2013 є ТОВ «Колекторський центр», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі угоди про заміну сторони у договорі відступлення прав вимоги за кредитними договорами 4-1/09 від 04.09.2014 р. є ТОВ « Фінансова компанія Смарт груп», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 26/01 від 26.01.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд».

У виконавчому написі № 19805 зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період 26.01.2018 по 10.12.2019 р. Сума заборгованості становить 29714,55 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 6097,62 грн., простроченої заборгованості за комісією 22966,66 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом в сумі 0,27 грн. та за вчинення виконавчого напису в сумі 650,00 грн.

Вважав виконавчий напис від 03.02.2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушеннями вимог чинного законодавства.

ТОВ ФК «Сіті Голд», як правонаступник згідно договору переуступки в 2020 році не повідомив позивача про зміну кредитора та не надіслав вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором від 2012 року.

Також наголошував на тому, що загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років, а строк дії кредитного договору становить до 27.02.2015 року, а відтак на час звернення до нотаріуса сплинув строк позовної давності,

Крім того, заборгованість, яка вказана у виконавчому написі не є безспірною також у зв`язку з тим, що оскільки при зверненні до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» не було подано документів, які б підтверджували безспірність заборгованості.

Посилався також на те, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчинені оскаржуваного виконавчого напису не дотримався умов, за якими виконавчий напис може бути виконаний, відсутні виписка з рахунку, розрахунок боргу.

Крім того, стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса може здійснюватись лише на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, однак такий нотаріально посвідчений договір нотаріусу не надавався.

А тому просив визнати виконавчий напис від 03.02.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером №19805, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з нього заборгованості за договором № 34341 від 27.02.2012 р. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» за період з 26.01.2018 по 10.12.2019 року в загальній сумі 29714,55 грн., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь судові витрати, в тому числі на отримання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та розглянути справу в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за № 19805 про звернення стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 34341 від 27.02.2012 р., який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1/06 від 26.06.2013 є ТОВ «Колекторський центр», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі угоди про заміну сторони у договорі відступлення прав вимоги за кредитними договорами 4-1/09 від 04.09.2014 р. є ТОВ « Фінансова компанія Смарт груп», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 26/01 від 26.01.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» суми заборгованості та суми за вчинення виконавчого напису, що підтверджується копією виконавчого напису (а.с. 54).

Вказаний виконавчий напис звернутий до виконання та 26.02.2021 року приватним виконавецем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження ВП № 64577405, що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.8).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

В постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц зазначено, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися в безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17.

Як встановлено судом, укладений між позивачем та кредитодавцем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недоотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Верховний Суд в постанові від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 дійшов правового висновку, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №201/11696/16-ц.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Що ж стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то необхідно зазначити наступне.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, відповідно ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом, згідно з ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, суд вважає, що з відповідач не надав належних та допустимих доказів щодо стягнення на його користь витрат на професійну правову допомогу, тому в частині даних позовних вимог слід відмовити.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути на його користь судові витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позову та заяву про забезпечення позову в сумі 1362 грн., проте в матеріалах справи відсутня заява про забезпечення позову та квитанція за оплату судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Сіті Голд» на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.34, 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 46, 56, 76, 81, 133, 134, 137, 141, 175, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 03.02.2021 року, зареєстрований у реєстрі за № 19805 про звернення стягнення з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за кредитним договором № 34341 від 27.02.2012 р., який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1/06 від 26.06.2013 є ТОВ «Колекторський центр», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі угоди про заміну сторони у договорі відступлення прав вимоги за кредитними договорами 4-1/09 від 04.09.2014 р. є ТОВ « Фінансова компанія Смарт груп», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 26/01 від 26.01.2018 є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» код ЄДРПОУ 41112255 на загальну суму 29714,55 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 6097,62 грн., простроченої заборгованості за комісією 22966,66 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом в сумі 0,27 грн. та за вчинення виконавчого напису в сумі 650,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 01 березня 2022 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: