КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 373/1439/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1458/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Рева О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С., Лащевська Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року,

встановив:

у серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 7 038 120 грн. та 1 328 746 грн. 55 коп. інфляційних втрат, посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання.

Також позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобілі марки «Mini Cooper» 2012 року випуску та «Opel Vectra», 2006 року випуску.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року заяву було задоволено, накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобілі марки «Mini Cooper» 2012 року випуску та «Opel Vectra», 2006 року випуску.

Не погоджуючись із ухвалою, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без змін, а ухвалу суду першої інстанції без задоволення, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 25 серпня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 7 080 000 грн. строком до 31 грудня 2016 року. Стверджував, що умови договору відповідачем належним чином не виконані.

В обґрунтування клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилався на те, що невжиття відповідних заходів шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки може бути відчужене.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року заяву було задоволено, накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобілі марки «Mini Cooper» 2012 року випуску та «Opel Vectra», 2006 року випуску.

Задовольняючи вимоги заяви про накладення арешту, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження належного відповідачу нерухомого майна, що у випадку задоволення позовних вимог може призвести до неможливості ефективного захисту прав позивача. Однак, з таким висновком суду першої інстанції у повному обсязі колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

У своїй апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що суд першої інстанції при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову не пересвідчився в тому, чи дійсно між сторонами існує спір, оскільки грошових коштів від позивача відповідач не отримував, а позовні вимоги є необґрунтованими.

Такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи слід позов задовольнити або в позові відмовити суд вирішує під час ухвалення рішення відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, а не на стадії вжиття заходів забезпечення позову.

Також у своїй апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що станом на момент розгляду питання про вжиття заходів забезпечення позову він не є власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 та автомобілів марки «Mini Cooper» 2012 року випуску та «Opel Vectra», 2006 року випуску.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При зверненні до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову позивачем було надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 , сформовану 02 серпня 2021 року.

З наданої Довідки вбачається, що відповідач є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Також виділені матеріали справи містять Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 , сформовану 13 вересня 2021 року. У вказаній Довідці в розділі відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 травня 2009 року було накладено арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого зазначений ОСОБА_6 разом з тим, в розділах із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно інформація щодо вказаного майна відсутня.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою відповідачем було надано копію Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 06 квітня 2000 року.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представником скаржника було надано світлокопії технічного паспорту на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , власниками в якому вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виписку з рішення Переяслав-Хмельницької міської ради про передачу у власність земельних ділянок за вказаною адресою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_8 . Оригінали вказаних доказів були оглянуті в судовому засіданні.

Також скаржником було надано світлокопію відповіді Головного сервісного центру МВС від 28 вересня 2021 року, з якої вбачається, що автомобіль марки «Opel Vectra», 2006 року випуску, з 29 листопада 2016 року ОСОБА_2 не належить.

За таких обставин ухвалу суду в частині накладення арешту на майно, доказів щодо належності якого відповідачу немає, слід скасувати.

Доводи скаржника щодо відчуження автомобіля марки «Mini Cooper» 2012 року випуску, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки надана копія генеральної довіреності, виданої ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не свідчить про перехід до останніх права власності на автомобіль.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права при вирішенні питання про накладення арешту на автомобілі з тих підстав, що відповідні вимоги були викладені позивачем не в заяві про забезпечення позову, а в доповненнях до відповідної заяви, подача яких не передбачена процесуальним законом, також є неспроможними, оскільки розгляд судом першої інстанції вказаних вимог не суперечить меті забезпечення позову.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було постановлено ухвалу про забезпечення позову за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції в частині накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль марки «Opel Vectra», 2006 року випуску, скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року в частині накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль марки «Opel Vectra», 2006 року випуску скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді