01.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/8504/21
Єдиний унікальний номер судової справи:205/8504/2021
Номер провадження: 2/205/1869/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі судового засідання Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького районного у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту неправильності в актових записах цивільного стану,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень зацікавленої особи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Новокодацького районного у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту неправильності в актових записах цивільного стану.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018 року було встановлено факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по батьку. Отримавши вищевказане рішення суду позивач звернувся до Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Відповідач) із питанням щодо внесення змін до актових записів цивільного стану. Однак, листом № 1218/20.17-95 від 05.08.2021 року Новокодацького районного у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) позивачу було відмовлено у внесенні змін до актових записів цивільного стану.

У зв`язку з чим, заявник змушений звернутися до суду і просити суд винести рішення про встановлення факту неправильності в актових записах цивільного стану Новокодацького районного у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а саме: внести зміни до актового запису № 3370 від 14 вересня 1976 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного Ленінським відділом ЗАГСу у м. Дніпропетровську, змінивши по-батькові громадянина « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_3 », в графі «відомості про батька» в частині зміни національності з «українець» на «єврей», та видати ОСОБА_1 повний витяг з Державного реєстру актового запису з внесеними змінами.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заяв (клопотань) з процесуальних питань в межах розгляду даної цивільної справи до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився батько заявника ОСОБА_3 , в м. Теребовля Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.02.1948 року, батьками якого записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що 23 листопада 1974 року Ленінським будинком щастя м. Дніпропетровська, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 1906, та видано сторонам свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився заявник ОСОБА_1 , в м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.02.2012 року, батьками якого записані ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 65 років помер дід заявника по батьку - ОСОБА_5 , про що в Книзі реєстрації смерті Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 103, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 24.11.2016 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.11.2016 року позивачу ОСОБА_1 було вирішено внести зміни до актового запису про народження № 7 від 10.01.1948 року, складеного Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, а саме: змінити прізвище батька « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_8 », доповнити місце народження дитини «держава Україна, Тернопільська область, Теребовлянський район, м. Теребовля» на підставі актових записів про шлюб та розірвання шлюбу діда заявника, про народження батька заявника, про шлюб та розірвання шлюбу батька заявника, про смерть батька заявника (а.с.19-23).

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018 року встановлено факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по батьку.

Фактів належності до будь-якої національності такими судовими рішеннями не встановлювалось.

Матеріалами справи також підтверджено, що Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.08.2019 року за № Б-1751-03-1, так і Листом № 1218/20.17-95 від 05.08.2021 року на пред`явлення рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018 року позивачу було роз`яснено, що органи державної реєстрації актів цивільного стану згідно чинного законодавства не уповноважені встановлювати або визначати національність громадян, згідно п.2.16.7 розділу 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, затвердженим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року № 55/18793, в актові записи цивільного стану вносяться на підставі рішення суду, в якому повинні бути зазначені конкретні зміни, які необхідно внести.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач порушує перед судом питання про внесення змін до відповідних актових записів щодо зміни національності з «українець» на «єврей» відповідній особі, та видачі, у зв`язку із внесенням таких змін, позивачу ОСОБА_1 повного витягу з Державного реєстру актового запису.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України).

Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону № 2398-VI).

Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених чинним законодавством.

Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил).

Таким чином, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

Однак, як вказувалось вище, в даному випадку позивач порушив питання про внесення змін до відповідних актових записів, актового запису щодо зміни національності з «українець» на «єврей», та видати ОСОБА_1 повний витяг з Державного реєстру актового запису з внесеними змінами.

Суд зазначає з цього приводу, що питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України 31 грудня 1991 року № 24 «Про порядок зміни громадянами України національності» , відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно ст. 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону «Про національні меншини в Україні». Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в Аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 19 червня 2013 року зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі за № 398/4017/18.

Таким чином, суд не може ухвалювати рішення щодо зобов`язання відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану вдаватись до фіксації національності в актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має, а право на національність позивача у даному випадку жодним суб`єктом правовідносин не порушено.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного, суд вважає, сплачений судовий збір віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 24 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за № 96/5, ст. ст. 11-16, 49, 300 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18,19, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280-282, 283, 284, 289, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИ Р І Ш И В :

1. У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту неправильності в актових записах цивільного стану - відмовити в повному обсязі.

2. Судові витрати по справі у вигляді судового збору віднести на рахунок Позивача.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан