Справа №498/157/22
Провадження по справі №2/498/116/22
УХВАЛА

іменем України

28 лютого 2022 року суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Ткачук О.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про скасування рішень селищної ради

ВСТАНОВИВ:

В порядку автоматизованого розподілу справ на розгляд судді Ткачук О.Л. 28.02.2022 року, після задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецької Н.С. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про скасування рішень селищної ради.

28.02.2022 року, до відкриття провадження у справі, ОСОБА_14 заявлено самовідвід, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, з тих підстав, що у даній справі відповідачі по справі, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , являються родичами головуючої. Крім цього, ОСОБА_11 , відповідно до наказу керівника апарату Великомихайлівського районного суду Одеської області №04/0с-ап від 12.07.2021 року «Про призначення ОСОБА_11 », працює на посаді секретаря Великомихайлівського районного суду Одеської області.

Підставою для самовідводу у даній цивільній справі за вищевказаним позовом є недопущення у сторін сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, попередження можливості скасування рішення за мотивів можливої упередженості судді.

Згідно ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8, 9 ст.40 ЦПК суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Пунктом п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що можуть викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до ст.39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених уст. 36-38 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Зокрема, в п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суддя виходить з того, що згідно норм ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії").

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру").

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії").

Крім того, Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

З огляду на вище викладене, з метою виключення у сторін об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності судді та недопущення підстав для скасування будь-якого процесуального рішення, яке буде прийнято під її головуванням, приходжу до висновку, що при розгляді даної справи заяву про самовідвід необхідно задовольнити, а справу передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.36, 39,40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву судді Ткачук О.Л. про самовідвід по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про скасування рішень селищної ради - задовольнити.

Матеріали цивільної справи №498/157/22, номер провадження 2/498/116/22 передати до канцелярії Великомихайлівського районного суду Одеської області для визначення судді у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л. Ткачук