Справа №443/402/19
Провадження №2/443/74/22
15 квітня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Сливки С.І.,
за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками,
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 15 березня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації 508 гривень 27 копійок витрат, пов`язаних з наданням до суду витребуваних доказів.

В судовому засіданні 15.03.2022 року представник відповідача заявив клопотання про подання ним доказів витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

17.03.2022 року представником відповідача адвокатом Гивелем В.П. подано заяву про розподіл судових витрат із додатками на підтвердження витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката в розмірі 4700 гривень.

Позивач та представник позивача в судове засідання повторно не з`явилися, однак 14.04.2022 року представником позивача адвокатом Добушовським О.В. через канцелярію суду подано заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із оголошенням воєнного стану в Україні.

При цьому, подаючи до суду заяву про відкладення розгляду справи, представник позивача не навів достатнього обґрунтування неможливості участі позивача та його представника у судовому засіданні, зважаючи на те, що у регіоні не ведуться активні бойові дії, тоді як саме по собі оголошення воєнного стану в Україні не зупиняє роботу судів. Суд зазначає, що лише покликання на оголошення воєнного стану без наведення наявності об`єктивних перешкод у реалізації процесуальних обов`язків учасниками процесу (явки до суду), не має безумовним наслідком відкладення розгляду справи.

Більше того, представником позивача особисто було подано клопотання про відкладення розгляду справи та апеляційну скаргу на рішення від 15.03.2022 року через канцелярію Жидачівського районного суду Львівської області 14.04.2022 року, що свідчить про відсутність у представника позивача об`єктивних перешкод для прибуття у судове засідання, яке призначалося на 14:00 год. 15.04.2022 року.

Крім того, позивач та її представник мають право брати участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, проте не виявили бажання скористатись своїм правом.

За приписами статті 129 Конституції України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд звертає увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).)

Враховуючи вищевикладене, суд визнає причини неявки позивача та її представника в судове засідання неповажними та розцінює такі їх дії як зловживанням процесуальним правом, спрямованим на затягування розгляду справи, а також, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, керуючись приписами ст.223 ЦПК України, вважає, що справу можливо слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника відповідача надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника, а також просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4700 грн.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Розмір витрат має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім цього, суд враховує правові позиції Верховного Суду, зроблену 03 травня 2018 року у справі справа № 372/1010/16-ц (провадження № 61-3416 св 18) та Великої Палати Верховоного Суду, зробленої 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Так, у справі № 372/1010/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (пункт 40). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44). Адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (пункт 64).

На підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача подано такі документи:

-Договір-доручення про надання правової допомоги від 15.04.2019 року, укладений між адвокатом Гивелем Василем Петровичем та ОСОБА_2 (клієнт) (а.с.207);

-Додаткова угода №1 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 05.06.2019 року (а.с.209);

-Акт виконаних робіт №1 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 16.03.2022 року (а.с.210);

-Довідка-рахунок від 16.03.2022 року (а.с.211).

З умов наданого договору вбачається, що обов`язок клієнта сплатити гонорар адвокату в розмірі та строк погоджені між ними (п.п.2.3.1 Договору). На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару (п.4.1 Договору).

Відповідно до п.4.2 Договору гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до завершення справи (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №1 до договору-доручення про надання правової допомоги від 05.06.2019 року, дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правової допомоги у спорі про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками у справі №443/402/19. Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у судах України загальної юрисдикції.

Оплата послуг з представництва інтересів клієнта у судах України загальної юрисдикції здійснюється по факту надання адвокатом акту виконаних робіт (п.3.1 Додаткової угоди).

Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом за його вибором у готівковому розрахунку шляхом передачі коштів адвокату або в порядку безготівкового розрахунку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у відповідному акті виконаних робіт (п.4 Додаткової угоди).

Згідно п.7.1 Додаткової угоди правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (п.7.2 Додаткової угоди).

Як видно з Акту виконаних робіт №1 від 16.03.2022 року, адвокатом було надано наступні послуги з визначенням дати та затраченого часу на виконання цих послуг:

-05.06.2019 року ознайомлення з матеріалами справи №443/402/19, проведення консультації щодо належного відновлення прав клієнта у даній справі (2 години);

-14.06.2019 року представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, яке відбулось у приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області по справі №443/402/19 (1 година);

-21.10.2020 року представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, яке відбулось у приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області по справі №443/402/19 (1 година);

-02.11.2020 року підготовка та написання відповіді на відзив і направлення даного процесуального документу до суду першої інстанції (Жидачівський районний суд Львівської області), а також сторонам у справі (6 годин);

-11.03.2021 року - представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, яке відбулось у приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області по справі №443/402/19 (1 години);

-19.05.2021 року представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, яке відбулось у приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області по справі №443/402/19 (1 година);

-02.11.2021 року - представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, яке відбулось у приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області по справі №443/402/19 (1 година);

-15.03.2022 року представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, яке відбулось у приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області по справі №443/402/19 (2 години).

Сума гонорару адвоката за надання правової (професійної правничої допомоги) згідно

договору склала 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень. Сторони претензій одна до одної не мають.

Вказана сума, згідно наданого акту виконаних робіт була повністю оплачена ОСОБА_2 шляхом оплати коштів в готівковій формі, що підтверджується довідкою-рахунком від 16.03.2022 року (а.с.211).

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані представником відповідача докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та оскільки позивачем та її представником не подано заперечення щодо розміру заявлених витрат, суд приходить до переконання про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу та їх співмірність із складністю справи, виконаними адвокатом роботами та часом, витраченим на їх виконання, а тому вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4700 грн. підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст.137-139, 141, 223, 246, 270, 354,355 ЦПК України, суд

вирішив:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Сливка С.І.