ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/76/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Петриківського районного суду області з позовом до ОСОБА_1 , де просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 8807,98 грн. за кредитним договором №б/н від 24 травня 2016 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 24 травня 2016 року, відповідно до виявленого бажання ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому кредитний ліміт збільшився до 9000 грн. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк».

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. В силу положень статті 1268ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини саме він постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується копією паспортів позичальниці та відповідача, в яких зазначена одна адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 . В позовній заяві також зазначено, що 14 червня 2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Петриківської державної нотаріальної контори та 01 липня 2020 року була отримана відповідь, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. На думку позивача відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки ОСОБА_1 не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, таким чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , то з останнього підлягає до стягнення сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 24 травня 2016 року.

Ухвалою Петриківського районного суду від 26 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. У клопотанні про розгляд справи у порядку спрощеного провадження відмовлено. Витребувано з Петриківської селищної ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також з Петриківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09 лютого 2022 року до Петриківського районного суду надійшла копія спадкової справи за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в підготовче судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою Петриківського районного суду від 16 лютого 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

21.02.2022 року до Петриківського районного суду надійшов лист від Петриківської селищної ради, щодо надання довідки про склад сім`ї за померлою ОСОБА_2 на виконання вимог Ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами АТ КБ «ПриватБанк» не згоден, у зв`язку з відсутністю доказів та просить відмовити в повному обсязі.

23 лютого 2022 року до Петриківського районного суду надійшов відзив від відповідача, ОСОБА_1 , в якому він просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з тим, що спадщину не приймав, та не проживав за однією адресою з ОСОБА_2 на протязі останніх 10 років. Однак враховуючи, що відзив був поданий з порушенням строку визначеному в ухвалі суду про відкриття провадження та ч. 7 ст. 178 ЦПК України, останній у відповідності до ст.. 126 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи приймає рішення про таке.

Відповідно до виявленого бажання ОСОБА_2 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 24 травня 2016 року. Банк надав можливість ОСОБА_2 розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, а остання отримала строковий кредит, який зобов`язалась повернути і сплатити проценти за користування кредитними коштами. Позичальник при підписанні анкети - заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Підписавши заяву між сторонами, відповідно до положень ст. 634 Цивільного кодексу України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі ,зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтвом про смерть, а/з № 348, зареєстрованого Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

АТ КБ «ПриватБанк» вих. № SAMDNWFC6 від 20 травня 2020 року звернулось до Петриківської державної нотаріальної контори з претензією кредитора по кредитному договору №б/н від 24.05.2016 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , в порядку ст.1281 Цивільного кодексу України про включення кредиторської вимоги по заборгованості у розмірі 8807,98 грн. до спадкової маси після смерті останньої, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ.

Листом від 23 червня 2020 року за № 550/02-14 Петриківська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «ПриватБанк», що претензія кредитора прийнята та зареєстрована. При цьому повідомили, що спадкоємці померлої до нотаріальної контори не звертались.

Станом на 26 серпня 2018 року часу смерті позичальника кредитна заборгованість за кредитним договором б/н від 24 травня 2016 року складає 8807,98 грн., з яких: 8807,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту в тому числі 00.00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 8807,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00.00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 00.00 грн. - заборгованість за відсотками, згідно ст.625 ЦПК України; 00.00 грн. - нарахована пеня; 00.00 грн. - нарахована комісія.

Частиною 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено виконування зобов`язання належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 24 травня 2016 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та одержавла у банку кредитну картку, з використанням якої нею були зняті з відповідного рахунку кредитні кошти.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір шляхом приєднання останньої до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі.

Умови кредитного договору і наданий АТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості є зрозумілими та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_2 не виконала узяті на себе зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим до дня її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла заборгованість у розмірі 8807,98 грн., з яких: 8807,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту в тому числі 00.00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 8807,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00.00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 00.00 грн. - заборгованість за відсотками, згідно ст.625 ЦПК України; 00.00 грн. - нарахована пеня; 00.00 грн. - нарахована комісія.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст. 16 даного Кодексу.

В свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Приписами ч. 1, 2 ст.1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як зазначалось вище зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.608 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтями 1216,1218 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст.1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Частина 2 ст. 1282 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст. ст. 1281, 1282 Цивільного кодексу України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 Цивільного кодексу України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.

Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх.

Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців,

належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.

За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ст.12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , прийняв після неї спадщину, наявність спадкового майна та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину, оскільки саме в межах вартості одержаного у спадщину вони відповідають за борги спадкодавця.

Згідно зі ст. 607 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Дослідивши матеріали спадкової справи, заведеної Петриківською державною нотаріальною конторою за № 134/2020 від 23 червня 2020 року що до майна померлої ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що вказана спадкова справа відкрита на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» № SAMDNWFC6 від 20 травня 2020 року, інші спадкоємці спадщину не приймали.

У встановлений законодавством термін до нотаріальної контори ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини та відповідно свідоцтво про прийняття спадщини жодному зі спадкоємців не видавалося. Крім того, в матеріалах спадкової справи відсутня інформація щодо наявності будь-якого майна та його вартості, яке б могло бути успадковане після смерті ОСОБА_2 .

Обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було, оскільки сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що відповідач є спадкоємцем, проживав разом зі спадкодавцем та прийняв після померлого спадщину. Крім того, в матеріалах справи відсутні навіть належні докази, що підтверджують той факт, що відповідач по справі є сином спадкодавця ОСОБА_2 , тобто спадкоємцем її майна.

Враховуючи вищевказані вимоги законодавства та встановлені обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень п.2 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, суд залишає за рахунок позивача.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст.11, 12, 81, 141, 223, 247, 263-265, 274, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15, 16, 526, 530, 598, 599, 607, 608, 626, 628, 1054, 1046, 1216, 1218, 1281, 1282 Цивільного кодексу України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, до ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити в повному обсязі.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. А. Караул