П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Київ

Справа № 752/9530/20

Провадження № 22-ц/824/1925/2022

Резолютивна частина постанови оголошена 16 лютого 2022 року

Повний текст постанови складено 22 лютого 2022 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву мотивував тим, що 19 листопада 2014 року між ним, ОСОБА_1 , та його рідною сестрою ОСОБА_2 було укладено та нотаріально посвідчено договір про поділ спадкового майна в рамках спадкової справи № 13/2013 від 04 листопада 2003 року, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу

Панченко А. П., після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадкової справи № 13/2014, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник вказував, що на момент прийняття спадщини він не був обізнаний з фактом будь-яких претензій з боку третіх осіб щодо усього спадкового майна, яке було ним набуто за вищезазначеним договором про поділ спадкового майна.

ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень, просив встановити факт того, що він, ОСОБА_1 , станом на 19 листопада 2014 року, не був обізнаний з фактом будь-яких претензій з боку третіх осіб щодо усього спадкового майна, яке було набуто ним, ОСОБА_1 , за договором про поділ спадкового майна, в рамках спадкової справи

№ 13/2013 від 04 листопада 2003 року, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадкової справи № 13/2014, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 липня 2020 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., про встановлення факту, що має юридичне значення. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами окремого провадження.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_1 , станом на 19 липня 2014 року, не був обізнаний з фактом будь-яких претензій з боку третіх осіб щодо усього спадкового майна, яке було набуто ним, ОСОБА_1 , за договором про поділ спадкового майна, в рамках спадкової справи № 13/2013 від

04 листопада 2003 року, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадкової справи № 13/2014, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 на момент прийняття у спадщину майна після померлого батька ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав будь-яких обов`язків щодо спадкового майна по відношенню до третіх осіб. На момент прийняття у спадщину майна згідно спадкового договору № 1797 від 19 листопада

2014 року у спадкодавця ОСОБА_4 не існувало будь-яких зобов`язань по відношенню до третіх осіб та відповідно не було ніяких обтяжень щодо майна, яке йому належало на праві власності, що було підтверджено відповідними державними реєстрами. Тобто, майно, що було отримано у спадщину згідно спадкового договору № 1797 від

19 листопада 2014 року не було обтяжено будь-якими зобов`язаннями спадкодавця. При цьому, суд зробив висновок про те, що прийняття у спадщину майна спадкодавця

ОСОБА_4 не могло ніяким чином вплинути на виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

19 серпня 2021 року, особа, яка не брала участі у справі ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» через засоби поштового зв?язку подала до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказана заява спрямована не на встановлення факту, а на вирішення спадкового спору, адже ОСОБА_1 успадкував автомобіль, проте всіляко уникає виконувати обов?язок щодо відшкодування збитків, завданих його неправомірним відчуженням. оскаржуване рішення є черговою спробою ОСОБА_1 усіма можливими спробами уникнути стягнення з нього коштів на підставі законного судового рішення.

Заявник вказує, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, оскільки ніякого юридичного значення для ОСОБА_1 немає. Зава ОСОБА_1 не містить мету встановлення юридичного факту. Крім того, заявник вказує, що судом порушено територіальну підсудність справи, оскільки заява про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем проживання заявника, оскільки місце реєстрації ОСОБА_1 є:

АДРЕСА_1 , що за своєю територіальної юрисдикцією відносить до дарницького районного суду міста Києва, то і звертатися ОСОБА_1 повинене був до Дарницького районного суду міста Києва.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

15 листопада 2021 року матеріали цивільної справи № 752/9530/20 надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 15 листопада 2021 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року клопотання представника особи, яка не брала участі у справі ТОВ «АВТ Баварія» - адвоката Федоренко О. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2021 року - задоволено та поновлено його. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ТОВ «АВТ Баварія» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Панченко А. П, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція Київського апеляційного суду

В судовому засіданні представник ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» адвокат Шеретько В.О. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Лук`янчук А.В., проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» адвокат Шеретько В.О., представника заявника ОСОБА_1 адвоката Лук`янчука А.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що у грудні 2015 року ТОВ «АВТ Баварія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія» 999 817, 37 грн. (цивільна справа № 753/23907/15-ц).

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія» в рахунок відшкодування завданих збитків 999 817, 37 грн. Також судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія» у рахунок відшкодування судових витрат 14 997, 27 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що після смерті ОСОБА_4 відповідно до правил статей 1218, 1282 ЦК України спадкоємець ОСОБА_1 був зобов`язаний повернути позивачу автомобіль. Оскільки прийнятий відповідачем у спадщину автомобіль був ним проданий, він повинен відшкодувати позивачу збитки у розмірі вартості автомобіля, яка становить 999 817, 37 грн, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 16 листопада 2015 року № 20602/15-54. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом. Особа, якій завдано збитків внаслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування згідно зі статтею 22 ЦК України.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «АВТ Баварія».

Рішення апеляційного суду обґрунтовувалась тим, що кредитор пред`явив вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї статті позбавляє його права вимоги до спадкоємця ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . Позивач, ТОВ «АВТ Баварія», 10 грудня 2013 року не знало і не могло знати про смерть ОСОБА_4 , а отже згідно із частиною третьою статті 1281 ЦК України мало право пред`явити вимогу до спадкоємців останнього протягом одного року від настання строку вимоги, тобто до 27 квітня 2014 року, оскільки строк вимоги у позивача до ОСОБА_4 настав з 27 квітня 2013 року.

Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року касаційну скаргу ТОВ «АВТ Баварія» задоволено.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року скасовано, заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року залишено в силі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія» судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 29 994, 50 грн.

У справі № 753/23907/15-ц за позовом ТОВ «АВТ Баварія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, судами встановлено, що 01 червня 2011 року між ТОВ «АВТ Баварія» та ОСОБА_4 укладений контракт № 11-994 про продаж нового автомобіля BMW F10 535і xDrive, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 850 368, 75 грн, який того ж дня, після оплати ОСОБА_4 вартості, переданий останньому згідно з актом прийому-передачі № 11-582.

26 квітня 2013 року ОСОБА_4 надіслав на адресу ТОВ «АВТ Баварія» заяву від 18 квітня 2013 року про відмову від контракту і повернення сплачених за автомобіль грошових коштів. Зі своєї сторони, ОСОБА_4 зобов`язався після отримання грошових коштів повернути автомобіль позивачу.

07 травня 2013 року між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), згідно з умовами якого до цесіонарія переходить право вимагати (замість цедента) від боржника повернення грошових коштів за контрактом від 01 червня 2011 року № 11-994 у розмірі 850 386, 75 грн.

30 липня 2013 року рішенням Господарського суду міста Києва стягнуто з ТОВ «АВТ Баварія» на користь ФОП ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 855 750, 53 грн у зв`язку з відмовою покупця від договору на підставі пункту 4 частини першої статті 708 ЦК України. На виконання зазначеного рішення відкрито виконавче провадження № 41478613, під час якого 18 лютого 2014 року ТОВ «АВТ Баварія» здійснило сплату зазначеному новому кредитору заборгованості в розмірі 958 440, 59 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, приватним нотаріусом Панченко А. П. заведена спадкова справа від 10 червня 2014 року № 56174501.

У зв`язку з цим ТОВ «АВТ Баварія» 18 листопада 2014 року приватному нотаріусу Панченко А. П подана претензія кредитора, якою ТОВ «АВТ Баварія» просило нотаріуса повідомити спадкоємців ОСОБА_6 про наявність у позивача вимоги щодо повернення зазначеного автомобіля. До претензії ТОВ «АВТ Баварія» долучило копію заяви від 18 квітня 2013 року, в якій ОСОБА_4 зобов`язався повернути автомобіль ТОВ «АВТ Баварія», та докази повернення ТОВ «АВТ Баварія» вартості автомобіля в сумі

850 368, 75 грн.

19 листопада 2014 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину на автомобіль BMW F10 535і xDrive, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_4

01 грудня 2014 року ТОВ «АВТ Баварія» надіслало на адресу ОСОБА_1 , як нового власника автомобіля, письмову вимогу про повернення автомобіля ТОВ «АВТ Баварія». Відповіді на цю вимогу ОСОБА_1 не надав.

10 квітня 2015 року під час технічного обслуговування автомобіля у сервісному центрі ТОВ «АВТ Баварія» (акт виконаних робіт від 10 квітня 2015 року № 342751), ТОВ «АВТ Баварія» дізналося про зміну власника автомобіля з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07 квітня 2015 року, серії НОМЕР_3 .

За правилами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (частина друга статті 293 ЦПК України, в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою).

За правилами частини третьої статті 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Інші заінтересовані особи - будь-які особи, на права, свободи чи інтереси яких може вплинути ухвалене в справі окремого провадження судове рішення.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Відповідно до частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначав, що 19 листопада 2014 року між ним та його рідною сестрою ОСОБА_2 було укладено та нотаріально посвідчено договір про поділ спадкового майна в рамках спадкової справи № 13/2013 від 04 листопада 2003 року, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадкової справи

№ 13/2014, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А. П., після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник вказував, що на момент прийняття спадщини він не був обізнаний з фактом будь-яких претензій з боку третіх осіб щодо усього спадкового майна, яке було ним набуто за вищезазначеним договором про поділ спадкового майна.

При цьому, заінтересованою особою у справі заявник визначив: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченко А. П.

ТОВ «АВТ Баварія» звертаючись до суду із апеляційною скаргою, зазначало, що рішенням суду порушено її права, як стягувача, що встановлено у справі № 753/23907/15-ц за позовом ТОВ «АВТ Баварія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Визначення заінтересованих осіб, предмета та підстави заяви про встановлення акту, що має юридичне значення є правом позивача. Натомість, встановлення належності заінтересованих осіб й обґрунтованості заявлених вимог - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що у заяві зазначено не всіх заінтересованих осіб, на права та обов?язки яких може вплинути рішення суду, та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни та/або залучення заінтересованих осіб, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Подібний за змістом висновок зроблено у пункті 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Порядок залучення заінтересованої особи у ЦПК України не врегульований, а відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Проте в порушення вимог наведеної правової норми суд першої інстанції не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, а суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду позбавлений процесуальної можливості здійснювати залучення до участі у справі заінтересованих осіб.

Вказане має важливе значення для правильного вирішення спору, оскільки, не залучивши до участі у справі у якості заінтересованої особи ТОВ «АВТ Баварія», яке має майнову вимогу до ОСОБА_1 , як спадкоємця, суд, вирішивши спір по суті та фактично розглянув справу без участі належної заінтересованої особи, чим здійснив порушення його прав та інтересів, оскільки рішення суду буде впливати на його права,

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правоскасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, та відсутність процесуальної можливості в апеляційного суду здійснювати залучення до участі у справі заінтересованих осіб, Київський апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки не може бути залишено в силі судове рішення, яке ухвалено з порушення норм процесуального права.

Щодо судових витрат

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат..

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про ухвалення у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати понесені ТОВ «АВТ Баварія» за подання апеляційної скарги у розмірі 681 грн. слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія».

Керуючись ст.ст. 141, 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року- скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»(Код ) 681 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна