441/761/21 2/441/64/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сорока М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору, покликаючись на те, що після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно. Крім того, при підготовці позову до суду з`ясувалось, що зазначений житловий будинок має статус колгоспного двору. Зазначає, що спір щодо нього відсутній, позивачка є останнім членом колгоспного двору, в інший спосіб реалізувати своє право на майно вона не може, з огляду на що, просить позов задовольнити.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Мартин В.І. подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила про його задоволення та про розгляд справи у її та позивачки відсутності (а.с. 146-147).

Представник Великолюбінської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, міський голова подав до суду відзив, в якому позов визнав, просив справу розглядати без його участі (а.с. 137-138).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, оглянувши спадкову справу, заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як вбачається із копій свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , повторно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 - мати позивачки (а. с. 9, 10, 11).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

08.02.2002 нею складено заповіт, який не змінювався та не скасовувася, посвідчений секретарем Завидовицької сільської ради, зареєстрований в книзі нотаріальних дій за N 47, яким приналежний їй житловий будинок, розташований в с. Завидовичі, стайню, стодолу, півницю, криницю, земельну ділянку, приналжну їй середню земельну частку (пай) та все майно заповіла дочці - ОСОБА_1 (а. с. 20).

З копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Марців І.В. після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 23.06.2020 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.2020 на: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1252 га, що в с. Залужани Городоцького району Львівської області; земельну ділянку для ведення товарногосільськогосподарського виробництва, площею 2,2824 га, що території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6164 га, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1826 га, що в с. Залужани Городоцького району Львівської області. (а. с. 119, 121, 123, 125).

Між тим, 01.04.2021 нотаріус відмовила позивачці у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з приналежними до нього спорудами по АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а. с. 13, 133).

Разом з тим, при підготовці позовної заяви до суду, стало відомо, що вищевказаний житловий будинок відносить до суспільної групи «колгоспний двір», а тому загальні положення про спадкування на такі правовідносини не поширюються.

Із позовної заяви, копій технічного паспорту, будинкової книги, витягів з погосподарських книг з 1983 р. по 1985 р., з 1991 р. по 1995 р., ухвали Завидовицької сільської ради народних депутатів від 14.04.1994 р., довідок, виданих Великолюбінською селищною радою Городоцького району Львівської області № 876 від 19.09.2019 р., N 1100 від 09.10.2020 р., довідки, виданої Самбірським МБТІ N 585 від 24.03.2021 р., вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 1965 року побудови, за будинком закріплена земельна ділянка загальною площею 0,25 га, належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , останніми членами колгоспного двору були: ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 - позивачка по справі, реєстрація права власності на зазначений житловий будинок не проводилась (а.с. 14-17, 18, 26-29, 30-31, 32-33).

З Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966 р., погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966 р., яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 р. № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягає.

Відповідно до ч. 1ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦКУкраїни в редакції 1963року.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то спадщина в майні двору не відкривалась, члени колгоспного двору на тих же підставах продовжували володіти і користуватись цим майном (а.с. 11).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, голова якого померла, позивачка є останнім членом колгоспного двору і не втратила частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, як майно «колгоспного двору».

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 90, 141, 211, 258-259, 265, 354, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючою та зареєстрованою по АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами АДРЕСА_1 , як на майно колгоспного двору.

Стягнути з Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської областів користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , 2886 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.04.2022.

Головуючий суддя Перетятько О.В.