Справа № 712/3694/20
Провадження №4с/712/2/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Тітовій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси скаргу ОСОБА_1 до приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича, зацікавлені особи: Товарна біржа «Універсальна» (Оцінювач Калинушка Галина Василівна), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» на дії та бездіяльність приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича, зацікавлені особи: Товарна біржа «Універсальна» (Оцінювач Калинушка Галина Василівна), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс». Просить суд визнати дії та бездіяльність приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бармага Є.А. щодо проведення виконавчих дій під час дії ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у звязку з поширенням короновірусносної хвороби» та без надіслання постанов про поновлення виконавчих дій у виконавчому провадженні, визначення оцінювача та по проведенню оцінки нерухомого майна без надіслання постанов приватного виконавця та без постанов про арешт майна боржника при виконанні виконавчого листа № 2-539-12, виданного 12.09.2012 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відпоідбанльністю «Кредекс Фінанс» заборгованості за кредитним договором 3 31/2008/1 від 28.05.2008 у розмірі 629474,62 грн., судового збору 3 219 грн., а всього 629 693,62 грн. неправомірними та незаконними. Визнати протиправною оцінку майна згідно із Висновками про вартість квартир від 11 березня 2021 року: оцінювач ОСОБА_2 . Зобовязати приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмага Є.А. зупинити виконавчі дії щодо примусового виконання рішення за виконавчим листом № 2-539/12 від 12.09.2012 на час дії ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у звязку з поширенням короновірусносної хвороби»

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2020 року ним була отримана постанова приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмага Є.А. від 16.10.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63327706 з примусового виконання виконавчого листа № 2-539/12 про стягнення з нього на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» (перейменоване на ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості за кредитним договором № 31/2008/1 від 16.01.2008.

Зазначив, що в рамках вказаного вище виконавчого провадження приватним виконавцем 05.03.2021 винесено вимогу № 586, яка ним була отримана 09.03.2021, в якій зазначено про необхідність 11.03.2021 о 08 год. 00 хв. надання доступу до квартир за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з метою визначення його вартості суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Між тим, 11.03.2021 відповідач не прибував до квартир скаржника, не описував нерухоме майно, не складав акт опису й арешту майна та не надсилав такого акту на адресу скаржника.

Водночас, 17.03.2021, через засоби поштового зв`язку, ним було отримано Висновки експерта про вартість указаних вище квартир. Тобто, на думку скаржника, огляд ( обстеження об`єкту оцінки не проводився суб`єктом оцінки діяльності, оцінювач не звертався до скаржника з проханням доступу до вказаного майна, а в самому Звіті ймовірно відсутня інформація про дату проведення огляду.

Крім того, указує на те, що він заперечує проти здійснення виконавчих дій та проти вимоги про надання доступу приватному виконавцю до його квартир, проти висновків оцінювача та проти проведення будь-яких виконавчих дій під час карантину в Україні.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2021 року скаргу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

В судове засідання скаржник не зявився, скерував до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Заявлені у скарзі вимоги підтримав у повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Зацікавлені особи в судове засідання не зявилися, із заявами чи клопотаннями до суду не зверталися.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що постановою приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмага Є.А.від 16 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63327706 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» ( перейменоване на ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованість за кредитним договором № 31/2008/1 від 16.01.2008 у розмірі 626 693,62 грн., судовий збір у розмірі 3 219 грн., а всього 629 693,62 грн. та виконавчого збору в розмірі 62 969,36 грн., відкритого на підставі виконавчого листа № 2-539-12, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 12.09.2012.

В рамках ВП №.03.2021 приватним виконавцем Черкаського виконавчого округу Бурмагою Є.А. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні Товарну біржу «Універсальна», в особі оцінювача Калинушки Галини Василівни. Товарна біржа «Універсальна» проводить оцінку на підставі належного Сертифікату, виданого Фондом державного майна України

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності, станом на 11 березня 2021 року ринкова вартість об`єкта оцінки 1/2 частки трикімнатної квартири, загальної плоші 63,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 301 820,00 грн. При проведенні оцінки використано порівняльний підхід.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності, станом на 11 березня 2021 року ринкова вартість об`єкта оцінки двокімнатної квартири, загальної плоші 42,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (12) становить 371 880 грн. При проведенні оцінки використано порівняльний підхід.

Рекомендованими повідомленнями від 16.03.2021 на адресу боржника було направлено висновки суб`єкта оціночної діяльності від 11 березня 2021 року, які отримані боржником 17.03.2021.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.24 постанови № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57,58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно врахувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

В п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зазначено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Згідно частин 1, 3 статті 13 вказаного Закону рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. За змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Суд звертає увагу на те, що заявником не оскаржувалося рішення приватного виконавця - постанова від 05.03.2021 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Щодо посилання заявника на порушення п. 50 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (абзац третій частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі (частина перша статті 5 Закону про оцінку майна).

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця (частина третя статті 20 Закону про виконавче провадження).

Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності, зокрема, зобов`язані дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону про оцінку майна та нормативно-правових актів з оцінки майна, забезпечувати об`єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об`єктивної оцінки у зв`язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають (згідно із статтею 13 Закону про оцінку майна).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем (частина п`ята статті 20 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до приписів ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 № 1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Згідно з статтею 12 Закону про оцінку майна та умовами абзацу сьомого пункту 51 Національного стандарту № 1, незалежна оцінка майна передбачає складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки. Пункти 56 та 57 Національного стандарту № 1 передбачають, що висновок про вартість об`єкта є складовою частиною такого звіту.

Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна згідно із законодавством (абзац перший пункту 55 Національного стандарту № 1).

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися у відповідності до Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Згідно з приписами п. 50 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 вказаного Національного стандарту незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Пунктом 53 зазначеного стандарту передбачено, що незалежно від обраних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об`єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно подібного майна, відомості про економічні характеристики об`єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об`єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання); проаналізувати існуючий стан використання об`єкта оцінки та визначити умови його найбільш ефективного використання; зібрати необхідну інформацію для обґрунтування ставки капіталізації та (або) ставки дисконту; визначити правові обмеження щодо об`єкта оцінки врахувати їх вплив на вартість об`єкта оцінки; обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів).

Відповідно до п.п. 10 абзацу 2 п. 56 Національного стандарту звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Отже, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, укладення договору на проведення оцінки та ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об`єкта оцінки (квартира), ознайомлення з таким майном не може відбуватися без її обстеження на дату оцінки та відповідно потребує доступу до неї, який має забезпечити боржник.

Згідно частини 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. У разі заперечення однієї із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Пунктом 62 Національного стандарту № 1 передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Рецензування здійснюється відповідно до вимог «Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв» затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1585/1 від 31 жовтня 2011 року.

Згідно з п. 4.1 даного Положення відповідно до положень статті 4 Закону рецензування звіту про оцінку майна полягає в його критичному розгляді та наданні висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Однак, як вбачається з матеріалів справи заявник не подавав приватному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку майна та останнім рецензування звіту не призначалося.

Таким чином, огляд об`єкта оцінки провів представник суб`єкта оціночної діяльності, заявник своє право на рецензування не використав та не надав суду належного доказу, передбаченого Національним стандартом № 1, неякісної (недостовірної) оцінки Звіту про оцінку майна.

Проводячи оцінку майна боржника, приватний виконавець діяв відповідно норм ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 2, п. 1 ч. 2 ст. 18, ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суд приходить до висновку, що приватним виконавцем вчинялися дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у межах повноважень.

Статтею 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку виконавця здійснювати оцінку майна або рецензування звіту про оцінку майна, а також впливати на порядок проведення оцінки майна, оскільки суб`єкт оціночної діяльності є самостійним у виконанні своїх обов`язків.

Суд вважає, що скаржником не доведено, в чому саме полягає неправомірність дій приватного виконавця та не надано належних доказів, які вказують на порушення приватним виконавцем вимог закону щодо визначення вартості майна боржника.

Окрім того, боржником відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» не було надано приватному виконавцю мотивованих заперечень проти звіту про оцінку майна та рецензування звіту про оцінку майна.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи зі змісту положень ст. 451 ЦПК України, суд вважає, що дії приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмаги Є.А. є правомірними та вчиненими відповідно до вимог закону.

Крім того, посилання боржника на те, що проведення виконавих дій під час встановлення на території України карантану та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 э незаконним та протиправним суд не приймає до уваги.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1312.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом ( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Як убачається з матеріалів справи рішення про стягнення з боржника заборгованості було постановлено у 2012 році та тричі стягувачем пред`являлося до виконання та виконано лише частково. Отже, поведінка стягувача на стадії виконання судового рішення не була пасивною, а виконавчий лист не був виконаний з незалежних від стягувача причин, а саме у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке за законом можливо звернути стягнення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 до приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича, зацікавлені особи: Товарна біржа «Універсальна» (Оцінювач Калинушка Галина Василівна), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» на дії та бездіяльність приватного виконавця слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 до приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмаги Євгенія Анатолійовича, зацікавлені особи: Товарна біржа «Універсальна» (Оцінювач Калинушка Галина Василівна), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» на дії та бездіяльність приватного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: С.Є. Токова