Справа № 184/2634/21
Номер провадження 2-о/184/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Покровська міська рада Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участю: заявника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом з її померлою бабусею ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна бабуся з боку батька ОСОБА_2 .. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 . На випадок своєї смерті померла залишила заповіт від 27 січня 2011 року, в якому зазначила, що все своє майно вона заповідає своїм синам: ОСОБА_3 та батьку позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 , рідний брат батька, не претендував на вказану спадщину, а тому надав заяву про відмову від останньої. Батько позивача ОСОБА_4 пропустив строк для прийняття спадщини з причин, які Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області визнав поважними і рішенням від 29.09.2014 року поновив йому строк для прийняття спадщини терміном на один місяць з дня набрання законної сили рішення суду. Рішення суду набрало законної сили 10.10.2014 року, але ОСОБА_4 своїх спадкових прав на спадщину так і не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 рідний батько позивача ОСОБА_4 помер. Після смерті батька позивач звернулася до приватного нотаріуса Бойко Л.П. та дізналася про те, що батько не оформив своїх спадкових справ на спадщину, що залишилася після смерті його матері. Тоді позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про спадщину за законом на спадщину, що відкрилася після смерті її рідної бабусі ОСОБА_2 , посилаючись на те, що вона була зареєстрована разом з бабусею та дідом з 03.05.2001 року і по 26.08.2003 року. Після чого вона змінила реєстрацію місця свого проживання, оскільки вступила на навчання в ПТУ № 27 в м. Дніпро, яке закінчила в 2004 році. В 2006 році стан здоров`я ОСОБА_2 значно погіршився, оскільки вона отримала перелом шийки стегна, була прикована до ліжка, тому їй була потрібна постійна стороння допомога. Тому позивач постійно проживала разом з нею та здійснювала догляд, купляла продути харчування, готувала їжу. Однак, приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 05.10.2021 року відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що наданими нею документами не підтверджується факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки немає доказів сумісного проживання за однією адресою з померлою, а також не була подана заява нотаріусу про прийняття спадщини в передбачений законом строк, що стало підставою для звернення з даною заявою до суду.

В ході розгляду справи в судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Повноважний представник заінтересованої особи Покровської міської ради Дніпропетровської області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є рідною матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.10).

У свою чергу, ОСОБА_4 є рідним батьком заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1V-366663 (а.с.9).

Таким чином, ОСОБА_2 є рідною бабусею заявниці ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 .

Квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1994 року, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області - 1/2 частка квартири, а також 1/2 частка квартири належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2010 року, видане державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Панченко В.В. Другу частку квартири ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її право власності на зазначену квартиру зареєстровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.14-19).

На випадок своєї смерті померла ОСОБА_2 залишила заповіт від 27 січня 2011 року, в якому зазначила, що все своє майно вона заповідає своїм синам: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному (а.с.13).

Оскільки, ОСОБА_3 не претендував та не претендує на спадщину, що залишилася після смерті його матері, він надав належним чином посвідчену заяву (а.с.20).

Однак, ОСОБА_4 пропустив строк для прийняття спадщини з причин, які Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області визнано поважними і рішенням від 29.09.2014 року поновлено строк для прийняття спадщини терміном на один місяць з дня набрання законної сили рішення суду (а.с.21-22).

Рішення суду набрало законної сили 10.10.2014 року.

Але ОСОБА_4 протягом встановленого судом строку, не оформив своїх спадкових прав на спадщину, що залишилася після смерті його матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.12).

Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про спадщину за законом на спадщину, що відкрилася після смерті її рідної бабусі ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1217, 1223 , 1258, 1264 ЦК України, посилаючись на те, що вона була зареєстрована разом з бабусею та дідом з 03.05.2001 року і по 26.08.2003 року.

Однак, приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 05.10.2021 року відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що наданими нею документами не підтверджується факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки немає доказів сумісного проживання за одною адресою з померлою, а також не була подана заява нотаріусу про прийняття спадщини в передбачений законом строк, що стало підставою для звернення з даною заявою до суду (23-25).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, згідно наданих заявником пояснень, вона була зареєстрована разом з померлими бабусею та дідом з 03.05.2001 року і по 26.08.2003 року. Після чого вона змінила реєстрацію місця свого проживання, оскільки вступила на навчання в ПТУ№ 27 в м. Дніпро, яке закінчила в 2004 році. В 2006 році стан здоров`я ОСОБА_2 значно погіршився, оскільки вона отримала перелом шийки стегна, була прикована до ліжка, тому їй була потрібна постійна стороння допомога. За станом свого здоров`я вона вже не мала можливості вести домашнє господарство. Її чоловік ОСОБА_5 страждав на бронхіальну астму, на гіпертонію та на серцеві захворювання, і також потребував догляду. Тому позивач постійно проживала разом з ними та здійснювала догляд за ними. Саме вона закупляла продути харчування, готувала їжу, займалася пранням, здійснювала прибирання в квартирі та іншу необхідну роботу по дому. Позивач була членом їх сім`ї, вони мали спільний бюджет і разом несли усі витрати по сплаті за комунальні послуги.

Крім того, як вбачається із акту МКП «Житлкомсервіс» від 16.02.2022р., фактично в квартирі АДРЕСА_2 до дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з нею проживала її онука ОСОБА_1 .

Окрім цього, факт проживання заявника з її померлою бабусею однією сім`єю на час її смерті знайшов своє підтвердження під час допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала суду показання, що вона підтверджує той факт, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю бабусею однією сім`єю по день її смерті, доглядала за нею та піклувалася. Проживали вони в квартирі АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, згідно яких заявниця ОСОБА_1 проживала разом зі своєю померлою бабусею ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_1 до дня її смерті.

Свідок ОСОБА_10 вказала на те, що вона підтверджує той факт, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю в період часу з 2011 року до дня її смерті.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання, згідно яких заявниця ОСОБА_1 проживала разом зі своєю померлою бабусею ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_1 до дня її смерті.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про суд практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документа у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини не подавала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, у суду не виникає сумнівів відносно того, що заявник ОСОБА_1 дійсно на момент смерті своєї бабусі ОСОБА_2 проживала разом з нею, а отже заява останньої підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Покровська міська рада Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 2001 року по день її смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 21.02.2022 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль