ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2022 року м. Кропивницький

справа № 389/3569/20

провадження № 22-ц/4809/276/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Чельник О. І., Черненка В. В.,

секретар судового засідання Сорокіна Н. В.

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

державний виконавець - начальник Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністарства юстиції (м. Дніпро) Габбасова Ірина Олександрівна,

стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іващенко Ігор Юрійович, на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2021 року у складі судді Берднікова Г. В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

16.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністарства юстиції (м. Дніпро) Габбасової І. О. вчинені під час виконання судового рішення, про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобов`язання вчинити дію, заінтересована особа (стягував) ОСОБА_2 , в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 07 жовтня 2021 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №66186715 про стягнення 7189,38 грн за виконавчим листом №389/3569/20 від 20 липня 2021 року.

Одночасно просив поновити строк звернення до суду з півдстав, що він пропущений з поважних причин. Зазначивв обгрунтування цього, що 17 липня 2020 року вступив в силу Закон України №731-ІХ від 18 червня 2020 року, яким вносяться зміни до Господарсько процесуального кодексу України, Цивільно процесуального кодексу України, Кодексу адміністратвиного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину. До прийняття вищенаведеного Закону №731, процесуальні строки продовжувалися на весь строк дії такого карантину, тобто такі строки підлягали автоматичному продовженню. За вищевказаним Законом суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

На сайті Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області були оголошення щодо убезпечення населення та працівників аппарату суду від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу (COVID-19), який віднесено до особливо небезпечних інфекційнийх хвороб, рекомендовано було подавати до суду заяви про розгляд справ за їх відсутності за наявними в матеріалах справи матеріалами. Під час дії карантину рекомендували всім громадянам України залишитися вдома, не виходити на вулицю. Максимально виконувати рекомендації МОЗ України.

Скаржник звісно виконував рекомендації, залишався вдома на самоізоляції щоб убезпечити свою сім`ю від поширення гострих респіраторних захворювань, тому не зміг своєчасно погодити позицію з адвокатом.

Положеннями Закону Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) №731-ІХ від 18 червня 2020 року, передбачено, що суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити строк як до так і після його закінчення.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2021 року скаргу залишено без розгляду.

Суд першої інстанції не знайшов підстав для поновлення передбаченого нормами процесуального права для подання до суду такої скарги, оскільки заявник не надав належних та допустимих доказів щодо необхідності вжиття ним заходів для самоізоляції з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) і неможливість подання скарги на дії державного виконавця протягом десятиденного строку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник заявника (боржника) адвокат Іващенко І. Ю. подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду, та ухвалення нового рішення, яким матеріали справи направити до суду для розгляду скарги по суті.

Вказує, що підставою для поновлення строку на звернення до суду є те, що 17 липня 2020 року вступив в силу Закон України № 731 -IX від 18 червня 2020 року, яким вносяться зміни до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину. До прийняття вищенаведеного Закону № 731-IX, процесуальні строки продовжувались на весь строк дії такого карантину, тобто такі строки підлягали автоматичному продовженню.

За вищевказаним Законом суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

На сайті Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області були оголошення щодо убезпечити населення та працівників апарату суду від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, рекомендовано було подавати до суду заяви про розгляд справ за їх відсутності за наявними в справі матеріалами. Під час дії карантину рекомендували всім громадянам України залишатися вдома, не виходити на вулицю. Максимально виконувати рекомендації МОЗ України.

Скаржник виконував рекомендації, залишався вдома на самоізоляції щоб убезпечити свою сім`ю від поширення гострих респіраторних захворювань, тому не зміг своєчасно погодити правову позицію з адвокатом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника заявника (боржника) адвоката Іващенка І. Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін з таких підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а цивільним - процесуальним кодексом України визначено ознаки обов`язковості судових рішень.

Пунктом «а» ч. 1, ч. 2 ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Положенням частини 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 3, 5, 6 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції яка почала діяти з 17 липня 2020 року, передбачено що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України короновіруву COVID-19 , з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, який продовжено до 31 грудня 2021 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 09 грудня 2020 року №1236.

Залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м.Києва, м.Севастополя встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19. Протягом жовтня листопада 2021 року на території Кіровоградської області був встановлений Жовтий рівень епідемічної небезпеки.

Обмеження впроваджені у зв`язку з карантином та Перелік підстав для самоізоляції зазначені у п.п. 2-2, 3 та 7 Закону № 1236.

Суд дійшов правильного висновку про те, що заявник, який є боржником у виконавчому провадженні № 66186715, оскаржує постанову державного виконавця винесену в межах виконавчого провадження від 07 жовтня 2021 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження. При цьому, скарга на дії державного виконавця подана 25 листопада 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку для подання до суду такої скарги.

Строк звернення до суду, як зазначено у скарзі, пропущений заявником у зв`язку з карантинними обмеженнями, перебування боржника на самоізоляції. Підставою для поновлення строку вказано п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України.

В той же час зазначені у скарзі підстави пропуску строку звернення до суду є неповажними, оскільки обмеження жовтого рівня епіднебезпеки як і в цілому обмеження, впроваджені у зв`язку із карантином, у період з дня винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови та до закінчення строку на її оскарження як і наразі не зупиняють здійснення судочинства, роботу судів, рух транспорту, не забороняють перевезення пасажирів, перебування людей на вулиці.

Обставин, які зумовлюють необхідність перебування на самоізоляції (контакт з особою, у якої на підставі тесту аналізу встановлено наявність антитіл COVID-19, перебування на лікуванні, тощо) заявником не зазначено і доказів такої необхідності не надано.

Посилання на оголошення суду, розмішені на сайті суду не заслуговують на увагу, оскільки зміст оголошень носить рекомендаційний характер та в них містилося прохання утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності сторін.

Зрештою, поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, не перешкодило скаржнику звернутися на початку вересня 2021 року до центру надання безоплатної вторинної правової допомоги з метою представництва адвокатом його інтересів у суді, про що свідчать матеріали скарги.

До того ж вказана скарга могла бути подана до суду як скаржником так і його представником, через засоби поштового зв`язку, чи через підсистеми (модулів) ЄСІТС «Електронний суд» «Електронний кабінет». Вказана скарга надійшла до суду поштовим зв`язком, на момент, коли дія карантинних заходів не припинялась.

Інших поважних причин пропуску строку звернення до суду в заяві не зазначено.

Заявником у скарзі не обумовлено обставин об`єктивної неможливості подання скарги у визначений законом строк.

Решта доводів апеляційної скарги стосуються обставин та підстав, з яких заявник оскаржує дії державного виконавця, тому залишаються без уваги апеляційного суду, оскільки скарга не розглядається по суті, оскільки була правомірно залишена без розгляду через пропуск без поважних причин строку на звернення до суду зі скаргою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іващенко Ігор Юрійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. І. Чельник

В. В. Черненко