ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6964/20Головуючий у 1-й інстанції - Черніцька І.М.
Провадження № 22-з/4817/11/22 Доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304000000
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Міщій О. Я., Парандюк Т. С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №607/6964/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року, ухваленого суддею Черніцькою І.М., повний текст якого складений 07 жовтня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт про повернення майна та стягнення неустойки і зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт про повернення майна та стягнення неустойки задоволено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Віконт повернути ОСОБА_1 цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна за договором безоплатного користування майном №2 від 01 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальність Віконт.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт на користь ОСОБА_1 10 000 гривень неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору №2 безоплатного користування майном від 01 липня 2018 року відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 10 510 гривень.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТзОВ Віконт подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року, ухваленого суддею Черніцькою І.М., повний текст якого складений 07 жовтня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт про повернення майна та стягнення неустойки і зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2022 року розгляд даної справи призначено на 02 лютого 2022 року, яка була відкладена на 28 лютого 2022 року, у зв`язку з тим, що представник ТзОВ Віконт подав заяву про відкладення, оскільки хворий на COVID-19.

18 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав до Тернопільського апеляційного суду заяву про забезпечення позову. У заяві просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Віконт здійснювати демонтаж, розукомплектування, вивезення, переміщення, передачу у користування третім особам майна цілісного технологічного комплексу з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60 тонн переробки зерна за добу, переданого ОСОБА_1 Товариству з обмеженою відповідальністю Віконт за Договором безоплатного користування майном №2 від 01 липня 2018 року, перелік якого наведеного в Додатку №1 до Договору, та вчинення будь-яких дій, спрямованих на погіршення стану цього майна.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 вказав, що є підстави вважати, що переданий за Договором цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60т переробки зерна за добу (вартість якого на момент передачі відповідачу становила 26 400 000 гривень) може бути демонтований, розукомплектований, вивезений, переміщений або зазнає інших дій з боку останнього, які призведуть до знецінення обладнання або його пошкодження, псування, руйнування, оскільки станом на сьогодні позивач повністю втратив контроль над управлінням майном, яке йому належить. Вказаний цілісний технологічний комплекс знаходиться в частині будівлі млина з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: 45% будівлі млина, 50% будівлі адмінбудинку та 51,5% будівлі реммайстерні з побутовими приміщеннями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а також приміщення вагової з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 , яке належало на праві власності ТзОВ Віконт. Ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2021 року та від 11 травня 2021 року, справа №607/6443/20, на дане майно було накладено арешт, які належать на праві приватної власності ТзОВ Віконт. Про вказані ухвали відповідачу було відомо, адже, вони були звернулися із зустрічним забезпеченням позову. Вказані заходи забезпечення позову є чинними до цього часу. Проте, ОСОБА_1 стало відомо, що спірне майно, на яке було накладено арешт відчужено ТзОВ Леріз Обджект, власником якого є рідний брат ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Таким чином, відповідачем, незважаючи на арешт, накладений судом в порядку забезпечення позову, здійснюються умисні дії, пов`язані із передачею майна ТзОВ Віконт, на який було накладено арешт у власність третіх осіб, у тому числі щодо нерухомого майна, у якому знаходиться цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60т переробки зерна за добу, який підлягає поверненню йому на підставі рішення суду, яке на даний час оскаржується відповідачем. Внаслідок таких дій останнього створюються перешкоди для належного та повного виконання судового рішення та повернення йому майна, яке є його власністю. Відтак, у нього виникають обґрунтовані побоювання щодо збереження цілісності до моменту вирішення спору у судовому порядку належного ОСОБА_1 майна. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог та дійсних обставин справи, вважає, що заходом забезпечення позову, який буде адекватним та співмірним із позовними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи з вимог закону, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі №607/6964/20, вивчивши подані матеріали, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частин 1-2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до глави 10 розділу І цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст.151 ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із принципів вжиття забезпечувальних заходів є принцип пропорційності (співмірності, справедливості), який означає відповідність застосованого забезпечувального заходу потенційним збиткам позивача, включає в себе ґрунтовність підстав вимоги заявника, відповідні публічні інтереси, якщо такі є, терміновість потреби для вжиття попередніх заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №249814719 від 25 березня 2021 року, в якій вказано, що Товариству з обмеженою відповідальністю Віконт належить на праві приватної власності вагова з надвірними будівлями і спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 ; та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №249815992 від 25 березня 2021 року, в якій вказано, що Товариству з обмеженою відповідальністю Віконт належить на праві власності будівлі млина з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: 45% будівлі млина, 50% будівлі адмінбудинку та 51,5% будівлі реммайстерні з побутовими приміщеннями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2021 року, справа №607/6443/20, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт про стягнення заборгованості. Накладено арешт на вагову з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 , а також, на частину будівлі млина з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: 45% будівлі млина, 50% будівлі адмінбудинку та 51,5% будівлі реммайстерні з побутовими приміщеннями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Віконт (с. Миролюбівка, Тернопільського району, Тернопільської області, ). Ухвала суду про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2021 року, справа №607/6443/20, заяву представника відповідача про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Віконт про стягнення заборгованості задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень та надати суду документи про виконання ухвали про зустрічне забезпечення. В іншій частині в задоволенні вимог заяви про зустрічне забезпечення позову відмовлено.

ОСОБА_1 , подаючи заяву про забезпечення позову вказав, що відповідачем, незважаючи на арешт, накладений судом в порядку забезпечення позову, здійснюються умисні дії, пов`язані із передачею майна ТзОВ Віконт у власність третіх осіб, у тому числі, щодо нерухомого майна, у якому знаходиться цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60 тонн переробки зерна за добу, який підлягає поверненню йому на підставі рішення суду, яке на даний час оскаржується відповідачем, що підтверджується: Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №300069863 від 17 лютого 2022 року, в якій вказано, що Товариству з обмеженою відповідальністю Леріз Обджект належить на праві власності будівлі млина з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: 45% будівлі млина, 50% будівлі адмінбудинку та 51,5% будівлі реммайстерні з побутовими приміщеннями, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №300071091 від 17 лютого 2022 року, в якій вказано, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власності вагова з надвірними будівлями і спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №607/6964/20 підлягає до задоволення, оскільки ТзОВ Віконт відчужило третім особам нерухоме майно, на яке було накладено арешт, і таким чином можливе порушення прав ОСОБА_1 щодо гарантування виконання рішення та охоронюваних законом інтересів, і уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Керуючись статтями 35, 149-153, 182, 260-261, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №607/6964/20 задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову: шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Віконт (місцезнаходження: с. Миролюбівка, Тернопільського району, Тернопільської області, поштовий індекс: 47733, ) здійснювати демонтаж, розукомплектування, вивезення, переміщення, передачу у користування третім особам майна цілісного технологічного комплексу з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60 тонн переробки зерна за добу, переданого ОСОБА_1 Товариству з обмеженою відповідальністю Віконт за Договором безоплатного користування майном №2 від 01 липня 2018 року, перелік якого наведеного в Додатку №1 до Договору, та вчинення будь-яких дій, спрямованих на погіршення стану цього майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді