Справа № 2-352/11
Провадження № 22-ц/801/642/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О.Г.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 рокуСправа № 2-352/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Француза М. Г., розглянувши за пра-вилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за заявою

Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії

Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» про

видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Акціонерного това-

риства «Державний ощадний банк України» в особі філії до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 155278,94 гривень,

за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Акціо-нерного товариства «Ощадбанк» адвоката Лобанова Олега Олеговича на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року, по-становлену у приміщенні суду в м. Бершадь Вінницької області за головування судді Рудя О. Г.,

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2022 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ( далі - АТ «Ощадбанк» в особі філії ВОУ ) звернулося у Бершадський районний суд Вінницької області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на наступні обставини. 06 квітня 2011 року Бершадський районний суд Вінницької області у цивільній справі № 2-352/11 ухвалив рішення про задоволення позову ВАТ «Ощадбанк» в особі філії Вінницьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 155 278,94 гривень, звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості на предмет застави. Це рішення набрало законної сили 16 квітня 2011 року. На виконанні у Бершадському районному відділі державної виконавчої служби ( далі - ДВС ) Центрально-Західного між-регіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ) перебувало виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 14 грудня 2021 року банк звернувся з листом № 101.20-1101963 у державну виконавчу службу з пи-тання ходу виконання вказаного рішення суду. 12 січня 2022 року Бершадський відділ ДВС у Гайсинському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ) листом за вих. № 685 по-відомив стягувача про те, що виконавчий документ на виконанні не перебуває, 29 жовтня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про повернен-ня виконавчого документа стягувачу на підставі пункту дев`ятого частини пер-шої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Оригінал виконав-чого листа від 06 квітня 2011 року № 2-352/11, поста-нова державного виконав-ця про його повернення не надходили стягувачу, що означає втрату цих доку-ментів при пересиланні їх поштою. Покликаючись на пункт 17.4 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, стягувач просив суд видати дублікат вико-навчого листа у справі № 2-452/11 від 06 квітня 2011 року, виданого Бер-шадським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості у сумі 155278,94 гривень, звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості на предмет застави.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року у задоволенні заяви АТ «Ощадбанк» в особі філії ВОУ АТ «Ощад-банк» про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 01 лютого 2022 року, представник АТ «Ощадбанк» адвокат Лобанов О. О. оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану судову ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про задово-лення заяви банку щодо видачі дубліката виконавчого листа, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 гривні. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухва-лу, дійшов невірних висновків стосовно пропуску банком строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, такі висновки не можна визнати обгрунтова-ними, оскільки вони не узгоджуються з фактичними обставинами справи та вимогами закону.

Визначеним цивільним процесуальним законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 18 лютого 2022 року правом подання відзиву на апе-ляційну скаргу боржник ОСОБА_1 не скористався, хоча копію вказаної ухва-ли згідно з рекомендованим поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи, він отримав 21 лютого 2022 року. У судове засідання учасники справи не з`явилися з невідомих причин, будь-яких заяв від них суду не надходило. Беручи до уваги завчасне, належне повідомлення заявника та боржника про місце, день та час розгляду справи, про що свідчать додані до її матеріалів реко-мендовані поштові повідомлення про вручення судових повісток, на підставі статті 372 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути справу у відсутності її учасників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, про-аналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність, обґрун-тованість оскаржуваної судової ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скар-га представника банку підлягає безумовному задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриман-ням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на під-ставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були до-сліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимо-гам, вона є помилковою, такою, що суперечить фактичним обставинам справи, нормам матеріального права, які регулюють виниклі та наявні правовідносини між сторонами у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ВОУ «Ощадбанк», суд першої інстанції зазначив такі фактичні об-ставини справи. Заочним рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2011 року у цивільній справі № 2-352/11 позов прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Ощадбанк» ( філії ВОУ ВАТ «Ощадбанк» ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним до-говором був задоволений, розірваний кредитний договір від 23 березня 2006 ро-ку № 2026, укладений між ВАТ «Ощадбанк» в особі філії ВОУ банку та Цим-балом Б. І. З ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість за кредит-ним договором від 23 березня 2006 року № 2026 у розмірі 155278,94 гривень. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на вказану суму звернуто стяг-нення на предмет застави автомобіль марки «YOUYI ZGT 6710», шасі ( кузов ) № НОМЕР_1 , 2005 року випуску, державний реєстраційний но-мер НОМЕР_2 , зареєстрований у Бершадському МРЕВ 25 березня 2006 року, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 25 березня 2006 року Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС Укра-їни у Вінницькій області, належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого прова-дження. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» в особі філії ВОУ ВАТ «Ощадбанк» 1552,78 гривні державного мита та 120,00 гривень вит-рат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На виконання цьо-го рішення Бершадським районним судом Вінницької області 30 червня 2011 року був виданий виконавчий лист, постановою державної виконавчої служби від 08 серпня 2018 року відкрите виконавче провадження ВП № 56926348. Од-нак, при пересилці, поверненні стягувачу оригіналу виконавчого листа він втра-чений, що убачається з листа начальника Бершадського відділу державної вико-навчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Захід-ного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ) від 12 січня 2022 року № 685.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви банку про видачу дубліката виконавчого листа, в оскаржуваній ухвалі від 01 лютого 2022 року за-значив, що відповідно до частини першої статті 21 Закону України № 606-ХІV «Про виконавче провадження» у редакції, чинній станом на момент видачі ви-конавчого листа у вказаній вище цивільній справі, строк пред`явлення виконав-чих листів та інших судових документів до виконання становив три роки, тоб-то, заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, питання про поновлення цього строку не ставиться. У зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, він є без-підставним, незаконним. Суд не вказав, на що він посилається, визнаючи про-пущеним банком строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у цьому конкретному випадку, вказавши, що трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання банком пропущений. Цей пропуск строку судом належним чином не проаналізований, не умотивований, відповідний чинному законодав-ству висновок не зроблений.

Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України, на який послався суд у власній ухвалі від 01 лютого 2022 року, чітко визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд може видати його дублікат, якщо звернення про його видачу здійснене до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскаржуючи судову ухвалу від 01 лютого 2022 року, представник АТ «Ощадбанк» адвокат Лобанов О. О. зазначає, що суд дійшов невірного виснов-ку про те, що банком пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до ви-конання. Висновок суду не можна визнати обгрунтованим, він не узгоджується з фактичними обставинами справи, вимогами закону. Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'-явлення виконавчого документа до виконання. Частиною п`ятою цієї статті За-кону визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`яз-ку з неможливістю у повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлю-ється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на май-но чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Згідно розділу ХІІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче прова-дження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у встановлені цим Законом строки.

Далі особа, яка подала апеляційну скаргу, підкреслює що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена 29 жовтня 2020 року, отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки, тобто, до 29 жовтня 2023 року. Скаржник просить апеляційну скаргу бан-ку задоволити.

Апеляційний суд визнає доводи скаржника такими, що заслуговують на увагу, є обгрунтованими, об`єктивними, вони відповідають нормам матеріаль-ного права, які регулюють виникле питання з приводу видачі дубліката вико-навчого листа.

Статтями 47, 31 Закону України «Про виконавче провадження» визначе-ний обов`язок державного виконавця копії постанов про повернення виконав-чого документа направляти стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Цього належним порядком зроблено не було, доказів іншого суду не представлено, а значить виконавчий лист втрачений з вини органу ДВС, який в цій частині належним чином не виконав покладений на нього Законом обов`язок. Проте неправомірні дії ДВС не повинні тягти негативні наслідки для стягувача, який в такому випадку є заручником невиконання державним орга-ном своїх прямих обов`язків. Крім цього, втрата оригіналу виконавчого листа при пересиланні, поверненні його стягувачу безспірно доводиться відповіддю на звернення АТ «Ощадбанк» начальника Бершадського відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіональ-ного управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ) Красиленко С. М. від 12 січня 2022 року № 685.

Ураховуючи позицію Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України з приводу обов`язковості виконання судових рішень, що набрали законної сили, як невід`ємної складової права кожного на судовий захист, спря-мованої на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фі-зичних та юридичних осіб, суспільства, держави, вимога стягувача про видачу дубліката виконавчого листа підлягає ретельному розгляду як особи, законні інтереси якої порушені внаслідок, крім іншого, неправомірних дій посадових осіб органу ДВС.

Верховний Суд у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 6-676/10 вказав, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу у виконав-чому провадженні постанови про повернення виконавчого документа є квитан-ція про відправлення та повідомлення про вручення рекомендованого листа.

На час видачі судом виконавчого документа, а це 30 червня 2011 року, про отримання дубліката якого, наразі, йдеться, діяли норми Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ, згідно статті 22 якого строк пред`явлення до виконання виконавчого документа був визначений в один рік, якщо інше не передбачене законом. Разом з тим слід звернути увагу на норми статті 12, пункту п`ятого розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження», що набрав законної сили з 05 жовтня 2016 року у новій редакції. Статтею 12 цього Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Початком пере-бігу строку пред`явлення виконавчого документа, виданого за судовим рішен-ням, до виконання є наступний день після набрання рішенням законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з не-можливістю у повному обсязі або частково виконати рішення ( що має місце у цьому конкретному випадку ) строк пред`явлення такого документа до вико-нання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повер-нення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відпо-відної заборони.

Пунктом п`ятим розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» встановлено, що документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом

Ухвала Бершадського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року не може залишатися в силі, вона перешкоджає подальшому прова-дженню у справі, адже статтею 1 Закону України «Про виконавче проваджен-ня» як у редакції, чинній на час пред`явлення банком до виконання виданого судом виконавчого листа, на час повернення оригіналу виконавчого листа стягувачу, так і статтею 1 цього Закону, яка діє у даний час, визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій тери-торії України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами ( частина перша статті 18 ЦПК України ).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке винесене судом, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справед-ливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення ( пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» ). Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 Конвенції. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про вико-нання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейсь-кого суду як джерело права. Право на справедливий судовий розгляд, що гаран-тується статтею 6 параграфу 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав ( Beles and others v. tne Czech Republic ( Белеш та інші проти Чеської Республіки )), параграф 49.

У процесі судового розгляду повинні бути послідовно, без винятків, або з обгрунтуванням відмови розгляду, досліджені усі аргументи заявника. Що сто-сується фактів, то суд повинен перевірити ті, що є ключовими для справи заяв-ника (Potocka and Others v. Poland ( Потоцька та інші проти Польщі ), параграф 57.

У даній справі слід визнати, що оскаржувана судова ухвала підлягає безу-мовному скасуванню як така, що постановлена судом у порушення охоронюва-них законом інтересів, прав стягувача. При цьому належить врахувати, мати на увазі, що з безпосередньої вини органу ДВС має місце дана справа, через якого у стягувача виникла необхідність звернутися у суд із клопотанням про видачу дубліката виконавчого листа та нести через це відповідні матеріальні витрати.

Апеляційний суд вважає доцільним наголосити, що висновок суду першої інстанції про пропуск заявником встановленого законом строку для звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа є безпідставним, таким, що суперечить фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги є грунтовними, об`єктивними, заслуговують на увагу в частині вимоги про скасування оскаржуваної судової ухвали.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказа-ми, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рі-шення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення пов-ністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або змі-ни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесу-ального права або неправильне застосування норм матеріального права. Непра-вильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління Акціонер-ного товариства «Ощадбанк» адвоката Лобанова Олега Олеговича задоволити.

Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року скасувати.

Видати дублікат виконавчого листа від 06 квітня 2011 року у справі № 2-352/11, виданого Бершадським районним судом Вінницької області про стяг-нення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості у сумі 155278,94 гривень, звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості на предмет застави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управлін-ня Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» витрати зі сплати судового збору у зв`язку з оскарженням ухвали суду першої інстанції у розмірі 2481,00 гривню ( дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп. ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складений 30 березня 2022 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський