Справа № 585/2209/21
Номер провадження 2/585/22/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу № 585/2209/21, провадження № 2/585/22/22

Предмет позову: стягнення грошової компенсації в праві власності на спільне майно.

Представник позивача Шевчук Ольга Сергіївна, яка діє на підставі Ордера серії ВХ №1016532 та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №753,

представник відповідача Глущенко Віталій Віталійович, який діє на підставі Ордеру серії ВМ №1013269 від 18.08.2021.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації в праві власності на спільне майно. Позов мотивує тим, що з відповідачем з 05.11.1988 по 24.05.2019 перебувала у шлюбі. 19 жовтня 2020 року рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області в

порядку поділу майна подружжя визнано за нею право власності на 1/2 частину

автомобіля RENULT MASTER 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , приблизною вартістю 200 000 грн. та причіп ПФ 01 Фермер, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 приблизною вартістю 20 000 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду в частині вартості майна відповідачем не оскаржувалось. 10 лютого 2021 року постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних

справ Сумського апеляційного суду рішення Роменського міськрайонного суду Сумської

області від 19 жовтня 2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних

вимог про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та на 1/2 частину

автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску державний номерний знак НОМЕР_3 і прийнято постанову про задоволення цих вимог. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 78 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частину автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 . Згідно даних сайтів рекламних оголошень продажу вартість спірного автомобіля ВАЗ 21013 1986 року складає - 29 942 грн. Автомобілі та причіп зареєстровано за відповідачем та перебувають лише у його користуванні. Вона позбавлена можливості володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй на праві спільної часткової власності майном. Указане майно є неподільними речами, їх спільне використання не можливе. Тому, просить припинити її право власності на 1/2 частину автомобіля RENULT MASTER 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , стягнути з відповідача на її користь вартість належної їй частини указаного легкового автомобіля у розмірі 100 000 ( сто тисяч) гривень. Просить припинити її право власності на Ѕ частину причепа ПФ 01 Фермер, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , стягнути з відповідача на її користь вартість належної їй Ѕ частини цього причепа, у розмірі 10 000 гривень. Припинити її право власності на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску державний номерний знак НОМЕР_3 та стягнути з відповідача на її користь вартість належної їй Ѕ частини автомобіля у розмірі 14 971 грн.

25 серпня 2021 року відповідач подав відзив на позов, в якому позов визнає частково. Вказує, що не погоджується з твердженням позивача про те, що він повинен сплатити вартість належної їй Ѕ частини автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску, оскільки цей автомобіль ще в період шлюбу був проданий за взаємною згодою на запчастини у зв`язку з його непридатністю до експлуатації та незадовільним технічним станом. Документи на указаний автомобіль залишились у позивача. Крім того, не погоджується з вартістю указаного в позові іншого нерухомого майна. Він з позивачем не є фахівцями з оцінки майна, а дійсна вартість майна має значення для правильного вирішення справи по суті, просить призначити по справі судову автотоварознавчу експертизу на визначення якої поставити питання про ринкову вартість спірного майна (а.с.32-33).

У відповіді на відзив позивач вважає обставини, зазначені у відзиві безпідставними. Вказує, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. Указаним вище рішенням Роменського міськрайонного суду від 19.10.2020 та постановою Сумського апеляційного суду від 10.02.2021 було встановлено, що всі зазначені у позові транспортні засоби зареєстровані за відповідачем у період шлюбу, доказів про вибуття із власності відповідача автомобіля ВАЗ суду не надано. Також позивач вважає, що відсутні підстави для призначення по справі судової авто товарознавчої експертизи з метою визначення ринкової вартості автомобіля RENULT MASTER 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , приблизною вартістю 200 000 грн. та причіп ПФ 01 Фермер, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

У судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали частково, в межах реальної оцінки належного майна, підтримали свою позицію, зазначену у відзиві. Відповідач ОСОБА_2 погодився із вартістю рухомого майна, яка указана у висновку експерта №2411/2418 від 23.10.2021 і не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача грошової компенсації в рахунок вартості Ѕ частки майна. Щодо автомобіля ВАЗ, то в цій частині в задоволенні позову заперечував, оскільки продали вони його ще під час шлюбу, у 2013 році. Доказів, що він продовжує його експлуатувати позивач не надала. На даний час ВАЗ вже знятий і з реєстрації.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

04 серпня 2021 року судом справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.26).

13 вересня 2021 року призначено авто-товарознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено (а.с.63).

01 листопада 2021 року до суду надійшов висновок експерта №2411/2418 (а.с.86-101).

03 листопада 2021 року провадження відновлено (а.с.104).

25 листопада 2021 року продовжено строк підготовчого засідання (а.с.130).

13 січня 2022 року підготовче провадження закрито і справу призначено до розгляду по суті (а.с.144).

Представник позивача надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та без участі позивача, позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі (а.с.157).

Інші процесуальні дії, передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України, у справі судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач після реєстрації шлюбу 02.03.2021 змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.9).

19 жовтня 2020 року рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області в

порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину

автомобіля RENULT MASTER 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1

приблизною вартістю 200 000 грн. та причіп ПФ 01 Фермер, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 приблизною вартістю 20 000 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено (а.с.10-11).

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Сумського апеляційного суду від 10.02.2021 рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2020 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску державний номерний знак НОМЕР_3 і прийнято постанову про задоволення цих вимог. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку, загальною площею 78 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частину автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.12-14).

На виконання указаних судових рішень видано відповідні виконавчі листи (а.с.15, 16).

17.03.2021 ОСОБА_1 Роменським ВДВС направлено повідомлення про повернення виконавчого документа стягуваЧу без його прийняття до виконання, оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень (а.с.17-18).

Згідно висновку експерта №2411/2418 за результатами проведення авто- товарознавчої експертизи від 23.10.2021 ринкова вартість автомобіля марки/моделі RENULT MASTER 2.2dCi, 2003 модельного року випуску, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату огляду 20.10.2021 складає 103970 грн.; ринкова вартість причіпу марки/моделі «ПФ-01 Фермер», 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату огляду 20.10.2021 складає 2374 грн. (а.с.86-101).

Позивачем на підтвердження вартості автомобіля ВАЗ, доданий скріншоту з сайту AUTO.RIA, з якого вбачається, що на указаний сайт виставлений на продаж автомобіль ВАЗ 210121013 1.2 1986 року випуску, особою, що подала оголошення його вартість визначена у розмірі 1100 дол. США (а.с.20).

Суд не приймає до уваги зазначене оголошення, оскільки визначення вартості виставленого на продаж автомобіля це особиста думка та бажання його власника, а технічний стан транспортних засобів може відрізнятися, внаслідок чого і ціна у них може бути не однаковою.

Також, позивач долучає до матеріалів справи довідку про вартість майна від 27.07.2021 за вих. №23/075-1, надану приватним підприємцем ОСОБА_7 в якій вартість автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску, р.н. НОМЕР_3 станом на 23.07.2021 становить 17600 грн.(а.с.125).

При цьому, сертифікат оцінювача суду не наданий, у зв`язку з чим не можливо встановити чи має повноваження ПП ОСОБА_7 проводити оцінку майна.

Згідно довідки територіального сервісного центру №5944 від 19.01.2022 №31/18/5944-96 автомобіль марки ВАЗ 21013, 1986 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_3 зареєстрований за громадянином ОСОБА_2 18.01.2022 указаний автомобіль знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що у 2013 році у ОСОБА_2 придбав автомобіль ВАЗ за 2700 грн. Він був гнилий і мав несправний мотор. Купив машину, щоб розібрати на запчастини. Документально покупку не оформляв.

Пояснення свідка у суду сумніву не викликає, оскільки не встановлено його заінтересованості у результатах розгляду справи.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо стягнення грошової компенсації в праві власності на спільне майно, які підлягають вирішенню на підставі норм ЦК України.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі такого поділу, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або домовленістю між ними.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України).

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.

19 жовтня 2020 року рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області в

порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину

автомобіля RENULT MASTER 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1

приблизною вартістю 200 000 грн. та причіп ПФ 01 Фермер, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 приблизною вартістю 20 000 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено (а.с.10-11).

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Сумського апеляційного суду від 10.02.2021 рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2020 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску державний номерний знак НОМЕР_3 і прийнято постанову про задоволення цих вимог. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано зокрема і на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.12-14).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сторони є співвласниками (1/2 частки кожен) автомобіля RENULT MASTER 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , причіпу ПФ 01 Фермер, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску державний номерний знак НОМЕР_3 .

Щодо вартості указаних транспортних засобів, то при розгляді справи про розподіл майна подружжя, вартість цього майна приблизна і визначалась без проведення оцінки.

Указані транспортні засоби, окрім автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску, який знятий з обліку через вибраковку, перебувають у користуванні відповідача і є неподільними. Позивач погоджується отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона (відповідач) погоджується її добровільно виплачувати, але не у вказаному позивачем розмірі.

Суд погоджується з позицією відповідача щодо вартості їх спільного з позивачем майна.

Так, згідно висновку експерта №2411/2418 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи від 23.10.2021 ринкова вартість автомобіля марки/моделі RENULT MASTER 2.2dCi, 2003 модельного року випуску, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату огляду 20.10.2021 складає 103970 грн.; ринкова вартість причіпу марки/моделі «ПФ-01 Фермер», 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату огляду 20.10.2021 складає 2374 грн. (а.с.86-101).

Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації замість частки у спільному майні підлягає стягненню 51985 грн., як Ѕ частина вартості автомобіля RENULT MASTER 2.2dCi, 2003 модельного року випуску, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та 1187 грн., як Ѕ частина вартості причіпу марки/моделі «ПФ-01 Фермер», 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а всього 53172 грн.

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача на свою користь грошову компенсацію у розмірі 100000 грн. за Ѕ частину автомобіля RENULT MASTER 2.2dCi та 10000 грн. як Ѕ частина вартості причіпу марки/моделі «ПФ-01 Фермер», позивач посилається на суму указаних транспортних засобів,що зазначена у судових рішеннях (справа №585/1471/20). При цьому, з часу їх ухвалення сплинув час і на момент розгляду даної справи стан указаного майна змінився.

Тому, суд при визначенні розміру грошової компенсації бере до уваги висновок експерта №2411/2418.

Щодо автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року висновку, то на час розгляду справи він знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою, а тому визначити його вартість не можливо. При цьому судом, який розглядав справу про розподіл майна подружжя не з`ясовувались обставини щодо наявності автомобіля ВАЗ 21013 в натурі, оскільки на той час він не був знятий з реєстрації. Під час розгляду даної справи, з пояснень свідка ОСОБА_8 встановлено, що зазначений автомобіль був відчужений під час шлюбу сторін, а обставин, що кошти на його відчуження не були витрачені на потреби сім`ї, позивач не довела.

Суд не приймає до уваги довідку про вартість майна від 27.07.2021 за вих. №23/075-1, надану приватним підприємцем ОСОБА_7 , в якій визначена вартість ВАЗ 21013, 1986 року випуску, р.н. НОМЕР_3 станом на 23.07.2021(а.с.125), оскільки приватний підприємець, який її видав, не додав до неї відповідного Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності.

Враховуючи стягнення з відповідача грошової компенсації в рахунок компенсації замість частки у спільному майні, у відповідності до п.3 ч.2 ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності сторін припиняється з дня отримання компенсації.

Щодо судових витрат .

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1249 грн., який у відповідності до норм ч.1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача.

Так, позивач в загальному просила стягнути з відповідача 124971 грн., суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача грошової компенсації у розмірі 53172 грн.

Таким чином позовні вимоги у зв`язку з їх частковим задоволенням у процентному відношенню становлять 42,5% на користь позивача і 57,5 % на користь відповідача.

Тому до стягнення підлягає сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 530,82 грн. (розрахунок: 53172 х 100 : 124971 = 42,5 %; 1249 х 42,5 :100 = 530,82 грн.).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то позивачем не додано до матеріалів справи ні розміру цих витрат, ні документів на підтвердження їх понесення.

Відповідач просить стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

При цьому відповідачем не надано розрахунку та обсягу виконаних його представником робіт, а тому достатньою до стягнення сумою є 5000 грн.

Враховуючи норми ч.1 ст. 141 ЦПК України до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає сума на професійну правничу допомогу у розмірі 2875 грн. (розрахунок: 5000 х 57,5 % :100 = 2875 грн.

Крім того, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат за проведення експертизи (а.с.82) також пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2368,20 грн. (розрахунок 4118,64 х 57, 5% : 100 = 2368,20 грн.)

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації в праві власності на спільне майно, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) грошову компенсацію в рахунок вартості Ѕ частки майна: автомобіля RENULT MASTER 2.2dCi, 2003 модельного року випуску, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 51985 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн., та 1187 (одна тисяча сто вісімдесят сім) грн. вартості причіпу марки/моделі «ПФ-01 Фермер», 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а всього у розмірі 53172 (п`ятдесят три тисячі сто сімдесят дві) грн.

Припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину автомобіля RENULT MASTER 2.2dCi, 2003 модельного року випуску, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на Ѕ частину причіпу марки/моделі «ПФ-01 Фермер», 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНРОКПП НОМЕР_6 ) 530 (п`ятсот тридцять) грн. 82 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНРОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 2875 (дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн. витрат на правову допомогу та 2368 (дві тисячі триста шістдесят вісім) грн. 20 коп. витрат за проведення автотоварознавчої експертизи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник позивача: Шевчук Ольга Сергіївна , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Представник відповідача: Глущенко Віталій Віталійович , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 28 лютого 2022 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова