Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2507/21

06 квітня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 року адвокат Гуменюк Б.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доДелятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник всудове засідання не прибули, натомість останній подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Розгляд справи просить провести у їх відсутність.

Представник відповідача - Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в судове засідання не прибув, натомість надіслав на адресу суду заява за підписом селищного голови, в якій він просить дану справу слухати у відсутності їхнього представника та не заперечує проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився батько позивача - ОСОБА_2 , який 05.05.1979 року одружився із ОСОБА_3 , що після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_5 , тобто позивач по справі (а.с.5), яка 08.10.2004 року вийшла заміж за ОСОБА_6 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.6).

19.11.2008 року зазначений шлюб було розірвано, після чого позивач залишила прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.7).

За час свого життя батько позивача ОСОБА_2 побудував домоволодіння АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння складається із житлового будинку позначеного в техпаспорті під літерою «А», літньої кухні - «Б», сараю - «В», сараю - «Г», навісу - «Д», вбиральні - «Е», воріт - «№1» та огорожі позначеної під номером «№2» (а.с.15-19).

02.11.2020 року ОСОБА_2 склав в Білоославській сільській раді заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто позивачу по даній справі.

Вказаний заповіт посвідчений секретарем сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №16 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер (а.с.10).

Мати позивача ОСОБА_8 подала до приватного нотаріуса Надвірнянського РНО Дремлюк В.В. заяву про відмову від прийняття спадщини за законом (на обов`язкову частку на підставі ст.1241 ЦК України) на користь позивача ОСОБА_1 (а.с.11).

Як перевірено судом, згідно довідки приватного нотаріуса Надвірнянського РНО Дремлюк В.В. від 30.08.2021 року за №110/02-24, спадкоємцем майна ОСОБА_2 являється його дочка ОСОБА_1 (а.с.12).

В подальшому позивач, як спадкоємець звернулася до приватного нотаріуса Надвірнянського РНО Дремлюк В.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька. Однак згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця оформлених відповідно до чинного законодавства документів, що підтверджують належність вищевказаного майна спадкодавцеві (а.с.13).

Таким чином судом з`ясовано, що ОСОБА_1 має право прийняти спадщину після смерті свого батька в порядку спадкування за заповітом, однак в зв`язку з відсутністю оформлених відповідно до чинного законодавства документів, що підтверджували б належність вищевказаного майна спадкодавцю позивач не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно та змушена звернутися до суду з цього приводу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 / з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі - є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Як перевірено судом, на даний час реєстрація права власності на вищевказане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась, що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» за № 297 від 29.07.2021 року та відповідно до якої інвентаризаційна вартість домоволодіння на час проведення технічної інвентаризації становить 593569 грн. (а.с.14).

Також, з метою узаконення права власності на спадкове домоволодіння на замовлення позивача складено звіт про проведення технічного огляду на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарному законодавству від 25.10.2021 року, проведеного відповідальним виконавцем - експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_9 (а.с.20-39).

Як достовірно встановлено судом, на вказану спадщину, крім ОСОБА_1 більше ніхто не претендує, що стверджується довідкою приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Дремлюк В.В. за №110/02-14 від 30.08.2021 року (а.с.12).

Представник відповідача - Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області позовні вимоги ОСОБА_1 визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки інших спадкоємців на вказане спадкове домоволодіння немає, спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи наведене, на переконання суду наявні всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.319, 321, 328, 392, 1222, 1223, 1233, 1234, 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованою: АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку «А», загальною площею 127,6 м.кв., житловою площею 80,8 м.кв., господарських будівель та споруд, а саме: літньої кухні «Б», площею 29,6 м.кв., сараю «В», площею 49,8 м.кв., сараю «Г», площею 39,9 м.кв., навісу «Д», площею 16,1 м.кв., вбиральні «Е», площею 1,3 м.кв., воріт «№1», площею 8,2 м.кв., огорожі «№2», площею 91,8 м.кв., інвентаризаційною вартістю домоволодіння 593569 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 15.04.2022 року.