Справа №601/1302/21
Провадження № 2/601/23/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Мочальської В.М.,

з участю секретаря Домінської І.В.,

позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Медвідь І.М.,

відповідачки ОСОБА_2 , її представника адвоката Булави М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Кременецької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Кременецької міської ради про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина рішення.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Кременецької міської ради про визначення місця проживання дітей.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 01 червня 2007 року він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають четверо дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області 25 січня 2018 року.

Після розірвання шлюбу відповідачка проживала разом з ним і дітьми по АДРЕСА_1 . Осінню 2019 року відповідачка з двома молодшими дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинула сім`ю і почала проживати на орендованих квартирах та будинках у м. Кременець, Збаразькому та Лановецькому районах.

Фактично позбавила його можливості бачитися з молодшими дітьми, брати участь у їх вихованні, спілкуванні, без його згоди змінювала місце проживання дітей.

Він разом із старшими дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишились проживати по АДРЕСА_1 та проживають там тепер.

Крім того, відповідачка неналежно виконувала свої обов`язки по утриманню та забезпеченню дітей всім необхідним, а тому він звертався з цього приводу з скаргою до Тернопільської ОДА.

За результатами перевірки з ОСОБА_2 було проведено профілактичну бесіду.

Відповідачка не працює, живе за кошти, які виділяються державою на утримання дітей. Вона не займається вихованням дітей, не може належним чином забезпечити їх харчуванням, емоційна, не врівноважена, схильна до фізичних образ по відношенню до дітей. За останні півтора роки жодного разу не прийшла до старших синів.

У свою чергу він має роботу, самостійний дохід, постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, на його переконання всі діти повинні проживати разом з ним.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із ним як батьком дітей за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 18 червня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

У липні 2021 року ОСОБА_2 , не погоджуючись з позовом ОСОБА_1 , звернулася до суду з зустрічним позовом у якому просить визначити місце проживання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із нею як матір`ю дітей за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що вона змушена була покинути своє постійне місце проживання і тікати з дому з двома маленькими дітьми, оскільки позивач постійно вчиняв домашнє насильство щодо неї. Двох старших дітей позивач не дозволив взяти з собою та заборонив бачитися з дітьми та брати участь у їх вихованні. На даний час вона доглядає за трирічною донькою ОСОБА_11 , а тому не може працювати. Твердження позивача про те, що вона не врівноважена та схильна до фізичних образ по відношенню до дітей спростовуються листом Тернопільської ОДА від 09.09.2020 «Про розгляд звернення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків», де вказано, що вона до адміністративної відповідальності за вживання спиртних напоїв, за вчинення насильства щодо дітей та за неналежне виконання батьківських обов`язків не притягалася. Натомість ОСОБА_1 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Висновок служби у справах дітей Кременецької міської ради «Про визначення місця проживання малолітніх дітей», затверджений рішенням виконавчого комітету від 18.05.2021 року № 196 є упередженим, оскільки у ньому відсутнє посилання на докази про неналежне виконання нею батьківських обов`язків. Сам факт того, що вона винаймає житло не є підставою для визначення місця проживання дітей з батьком.

Враховуючи наведене, вважає, що діти мають проживати з нею, оскільки вона має постійне місце проживання, має постійний дохід - соціальну допомогу, а також матеріальну допомогу від батька молодшої доньки ОСОБА_11 .

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Кременецької міської ради про визначення місця проживання дітей прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 .

У серпні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Медвідь І.М. подала до суду відзив на зустрічний позов, у якому просить суд в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відзив мотивовано безпідставністю доводів ОСОБА_2 , які не відповідають дійсним обставинам справи та посиланням на те, що діти повинні проживати разом із батьком, де також проживають і їхні дідусь та бабуся, які теж приймають активну участь у вихованні дітей.

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року продовжено строк розгляду справи на 30 днів.

У серпні 2021 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Булава М.А. подала до суду відповідь на відзив на зустрічний позов, у якому просить у позові ОСОБА_1 відмовити, її зустрічний позов задовольнити з підстав, наведених у зустрічному позові.

У серпні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Медвідь І.М. подала до суду заперечення на зустрічний позов, у якому просить суд в задоволенні зустрічного позову відмовити з підстав, наведених у позові ОСОБА_1 .

У вересні 2021 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про допит свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

У жовтні 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про допит свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у присутності представника служби у справах дітей.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Медвідь І.М. підтримали первісний позов з підстав, зазначених у ньому, зустрічний позов не визнали з підстав, зазначених у запереченні на зустрічний позов.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Булава М.А. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали, зустрічний позов підтримали з підстав, зазначених у зустрічному позові та у відповіді на відзив на зустрічний позов.

Представник третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Кременецької міської ради Наумович В.В. у судовому засіданні пояснив, що у ОСОБА_1 створені всі умови для проживання дітей. В хаті ОСОБА_2 було холодно, розкидані речі, в холодильнику нічого не було, а тому було прийнято рішення про визначення місця проживання всіх чотирьох дітей з ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2018 року було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінено на « ОСОБА_19 ».

Від шлюбу сторони мають дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 .

Неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Жолобівської сільської ради № 595-598 від 29.12.2020.

Сторонами в судовому засіданні визнано і не оспорюється факт проживання ОСОБА_2 з осені 2019 року з двома молодшими дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на орендованих квартирах та будинках у м. Кременець, Збаразькому та Лановецькому районах. ОСОБА_1 разом із старшими дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишились проживати по АДРЕСА_1 та проживають там тепер.

Відповідно до листа служби у справах дітей Тернопільської ОДА «Про розгляд звернення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків» № 15/01-02-28 від 09.09.2020 за інформацією, наданою службою у справах дітей Лановецької РДА від 03.09.2020 № 174/02-11 станом на 01.09.2020, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вживання спиртних напоїв, за вчинення насильства щодо дітей та за неналежне виконання батьківських обов`язків не притягалася, а звернень з приводу жорстокого поводження з малолітніми дітьми ОСОБА_20 та ОСОБА_21 не надходило. З метою забезпечення права дітей на спілкування з обома батьками працівниками служби у справах дітей Лановецької райдержадміністрації 04.09.2020 було проведено бесіду із матір`ю дітей ОСОБА_1 , в ході якої їй роз`яснено вимоги чинного законодавства стосовно рівності прав та обов`язків батьків відносно дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою та звернуто увагу, що вона не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не завдає шкоди дітям.

Відповідно до характеристики, виданої виконкомом Кременецької міської ради 21.05.2021 № 35/10-1612-20, ОСОБА_1 за час проживання на території с. Жолоби Кременецького району Тернопільської області характеризується з позитивної сторони. До адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до довідки Жолобівської гімназії від 25.03.2021 № 01-47/11 ОСОБА_3 , 2008 року народження, навчається у шостому класі та ОСОБА_4 , 2011 року народження, навчається у четвертому класі Жолобівської гімназії.

Відповідно до довідки Жолобівської гімназії від 25.03.2021 № 01-47/16 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають в с. Жолоби з батьком ОСОБА_1 . Вихованням дітей та матеріальним забезпеченням займаються - батько, бабуся і дідусь. Мати ОСОБА_2 не займається вихованням дітей та не допомагає матеріально дітям. Школу відвідувала в жовтні 2019 року. Телефонувала класним керівникам в січні 2021 року.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кременецької міської ради 25.05.2021 № 38/10-11/2-2, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані - ОСОБА_1 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кременецької міської ради 25.05.2021 № 31/16/2-2, син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає без реєстрації з 2011 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кременецької міської ради 25.05.2021 № 40/10-16/2-2, син ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає без реєстрації з 2008 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кременецької міської ради 25.05.2021 № 42/10-16/2-2, згідно запису в по господарській книзі Жолобівської сільської ради №1 господарство за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_23 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до висновку ЦНСП КМР оцінки потреб сім`ї від 11.05.2021 сім`я ОСОБА_2 потребує надання соціальних послуг - консультування, соціальної профілактики.

Відповідно до акта обстеження умов проживання ОСОБА_1 №48/02-21 від 06.05.2021 служба у справах дітей Кременецької міської ради на підставі заяви ОСОБА_1 провела обстеження умов проживання його сім`ї по АДРЕСА_1 . Умови проживання дітей хороші. В приміщенні чисто, тепло, порядок. Діти охайно одягнені, доглянуті, мають все необхідне для повноцінного проживання і розвитку. В сім`ї доброзичливі, позитивні стосунки. Батько, дід, бабуся дбають про забезпечення, утримання, навчання, розвиток, виховання дітей. Сім`я матеріально забезпечена.

Відповідно до акта обстеження умов проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 16.04.2021 служба у справах дітей Кременецької міської ради на підставі постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 провела обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 . За цією адресою проживає ОСОБА_2 з трьома малолітніми дітьми. Умови проживання дітей задовільні. Санітарний стан приміщення дотриманий. В квартирі порядок і чистота, але холодно. Забезпечення сім`ї - державні соціальні виплати на дітей. Діти часто не доїдають. Під час обстеження були голодні.

З висновку служби у справах дітей Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконкому Кременецької міської ради від 18.05.2021 №196 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_20 з батьком ОСОБА_1 .

З висновку служби у справах дітей Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконкому Кременецької міської ради від 18.10.2021 №406 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_20 з батьком ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_24 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 . Її батьками є: ОСОБА_25 та ОСОБА_2 .

З довідок, виданих УСЗК Кременецької РДА № 03/1922, № 03/1923 та № 03/1924 від 05.07.2021 вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УСЗК Кременецької РДА і отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та з січня 2021 року по червень 2021 року отримала 15300 гривень, отримала допомогу по вагітності та пологах непрацюючим жінкам в розмірі 283.75 гривень та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні двох дітей та за період з січня 2021 року по червень 2021 року отримала 10320 гривень.

Згідно рішення апеляційного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 19 серпня 2015 року стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що її дочка ОСОБА_2 проживає з трьома малолітніми дітьми в орендованій квартирі по АДРЕСА_3 . Сплачує лише комунальні послуги. У квартирі тепло, є продукти, одяг для дітей, меблі для всіх дітей. Дочка кожного дня готує дітям їжу. Діти завжди доглянуті.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 і бабусею дітей. Старші діти постійно проживають з її сином. Відповідачка понад два роки не цікавилася старшими синами. З меншими дітьми не дозволяє бачитися ні її синові ні їй.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона є кумою ОСОБА_2 . Часто буває у цій сім`ї. Діти ОСОБА_2 доглянуті, завжди приготовлена їжа, постійно є продукти. В хаті є все що потрібно дітям, діти забезпечені.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (стаття 7 Сімейного кодексу України, далі - СК України).

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Комплексний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ Хант проти України від 07 грудня 2006 року, заява N 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

У рішенні ЄСПЛ М. С. проти України від 11 липня 2017 року зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Крім того, суд наголошує, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і гарантує, що інтереси дітей захищені. Належна увага повинна приділятися поглядам та думці дитини згідно з її віком і зрілістю.

Закріплення вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Разом із тим, згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідає та не захищає права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією

Судом у ході розгляду справи було здійснено опитування малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у присутності представника третьої особи ОСОБА_26 щодо їх думки відносно проживання з одним із батьків.

Малолітній ОСОБА_27 повідомив, що хоче проживати з татом, в мами йому не подобається.

Малолітній ОСОБА_28 повідомив, що хоче проживати з татом, братом, бабою і дідом, бо в мами нічого нема.

З урахуванням зазначеного, виходячи з інтересів дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, зокрема, прихильність до батька, ураховуючи висновок органу опіки та піклування, який є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дітей, а також дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, суд приходить до висновку про доцільність подальшого проживання малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 , а тому зустрічний позов ОСОБА_2 в цій частині не підлягає до задоволення.

При цьому, відповідачкою протягом 2019-2021 років (період проживання дітей разом із батьком) не ставилося питання щодо відібрання дітей в батька, відсутні звернення також до правоохоронних органів щодо захисту порушених прав відповідачки, жодних дій для відновлення стосунків із синами матір не вчиняла, коли востаннє бачилася з дітьми, невідомо. При цьому відомостей про те, що існували чи існують будь-які протиріччя або перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю у період проживання з батьком судом не встановлено та матеріали справи не містять.

З урахуванням обставин справи, саме по собі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він у грудні 2017 року та у серпні 2019 року під час сварок із ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, та притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, на протязі 2017-2019 років вчиняв словесні суперечки, не є безумовною підставою для визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з матір`ю.

Крім того, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у грудні 2017 року та у серпні 2019 року, не стало перешкодою відповідачці ОСОБА_2 для того щоб осінню 2019 року залишити дітей проживати з батьком.

Вирішуючи вимоги позивача ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_20 з ним суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що з осені 2019 року малолітні ОСОБА_29 та ОСОБА_20 проживають разом із матір`ю ОСОБА_2 в орендованій квартирі АДРЕСА_3 .

За фактичним місцем проживання дітей для останніх створені усі умови для проживання та розвитку дітей, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов №37 від 16.04.2021, показаннями свідка ОСОБА_13 .

Батько дітей, який безсумнівно відіграє важливу роль у їх житті та розвитку, має право спілкуватися та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким вони будуть проживати.

В судовому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_2 не займається вихованням дітей, не може забезпечити їх харчуванням, емоційна, не врівноважена, схильна до фізичних образ по відношенню до дітей.

Також суд враховує, що зміна режиму проживання, який склався з осені 2019 року, може негативним чином вплинути на емоційний стан малолітніх дітей.

Кращі матеріально-побутові умови життя позивача не можуть бути самодостатньою підставою для передання йому дітей та, як наслідок, розлучення дітей з матір`ю.

Суд не погоджується з висновками органу опіки та піклування про визначення місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_20 з батьком. На переконання суду вони є недостатньо обґрунтованими та суперечать інтересам дітей, оскільки надають переваги батьку дітей лише з точки зору кращого матеріального стану, що при визначенні місця проживання дітей не може бути вирішальним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_30 з ним і наявність підстав для задоволення в цій частині вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 461/3144/17 зроблено висновок про те, що вирішальним у категорії справ про визначення місця проживання дитини є визначення такого місця проживання з кимось із батьків, а не сама адреса зазначеного місця, оскільки особа має право змінювати постійне місце проживання.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

З врахуванням зазначеного, суд вважає зайвими вимоги відповідачки про зазначення в судовому рішенні конкретної адреси проживання дітей.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки зустрічний позов підлягає до часткового задоволення то судовий збір також слід стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 .

Представник позивача-відповідача: адвокат Медвідь Ірина Миколаївна місцезнаходження, вул. Шевченка, 75б, м. Кременець Тернопільської області.

Відповідачка-позивачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_27 , житель АДРЕСА_4 .

Представник відповідача-позивача: адвокат Булава Мар`яна Андріївна місцезнаходження, вул. Б. Харчука, 2а, м. Кременець Тернопільської області.

Третя особа: служба у справах дітей Кременецької міської ради місцезнаходження, вул. Шевченка, 67, м. Кременець Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 25 березня 2022 року.

Головуюча