Справа № 529/87/22
Провадження № 2/529/103/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Диканської селищної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Хіцан Тетяни Володимирівни, про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої зокрема входить 1/4 частина будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Сином та донькою померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - позивачами по справі, було подано заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Дружиною померлого - позивачем ОСОБА_1 було подано заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. Нотаріусом було відмовлено позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через те, що спірне будинковолодіння відносилося до колгоспного двору, власником якого згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_2 від від 20.02.1984 є голова колгоспного двору - спадкодавець ОСОБА_4 і відповідно неможливо встановити дійсний склад спадкового майна. Станом на 01.07.1990 головою спірного будинковолодіння, як колгоспного двору, був ОСОБА_4 , а членами цього колгоспного двору - ОСОБА_1 , дружина голови двору, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - діти голови двору. Всі вказані члени колгоспного двору мали право, згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме кожному по 1/4 частині зазначеного нерухомого майна.

Посилаючись на вказані обставини та на неможливість у позасудовому порядку реалізувати своє право на спірне будинковолодіння у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , та своє право як члена колгоспного двору, оскільки чинне законодавство не містить визначення такого виду майна, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 2/8 частини вказаного будинковолодіння як за співвласником такого майна у праві спільної власності колгоспного двору. Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять визнати за кожним із них право власності на 3/8 частини спірного будинковолодіння, що включає в себе 1/8 частину цього майна в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 та 1/4 частину як за членом колишнього колгоспного двору.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилися, кожен з них надав суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Диканської селищної ради в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Хіцан Т.В. в підготовче засідання не з`явилася, на адресу суду надійшло клопотання, згідно якого приватний нотаріус не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за її відсутності.

Враховуючи те, що позивачі позов підтримали, відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 38/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю як голові колгоспного двору відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_2 , виданого 20.02.1984 виконавчим комітетом Диканської селищної Ради народних депутатів, зареєстрованого 20.02.1984 в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 14 за реєстровим № 1874 /а.с. 39/.

З наявних у матеріалах справи копії довідки Диканської селищної ради від 06.08.2019 та довідки від 12.01.2022, виданої ЦНАП Диканської селищної ради, вбачається, що вказане вище будинковолодіння станом на 01 липня 1990 року відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01 липня 1990 року були: ОСОБА_4 , голова двору, ОСОБА_1 , дружина голови двору, ОСОБА_3 , дочка голови двору, ОСОБА_2 , син голови двору /а.с. 19, 20/.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР 1963 року володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до підпунктів "а", "б" пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, згідно діючого на той час законодавства, всі члени вказаного вище колгоспного двору мали право на спільну власність у колгоспному дворі, а саме кожному по 1/4 частині зазначеного нерухомого майна.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частину спірного будинковолодіння як члену колишнього колгоспного двору.

Судом встановлено, що сином та донькою померлого ОСОБА_4 - позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були подані заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом. Дружиною померлого - позивачем ОСОБА_1 була подана заява до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини /а.с. 16, 17, 18/.

13 січня 2022 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Хіцан Т.В. було відмовлено позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через те, що спірне будинковолодіння відносилося до колгоспного двору і відповідно неможливо встановити дійсний склад спадкового майна /а.с. 40/.

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого 05.01.2022 Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), погріба (літ. а1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), вбиральні (літ. В), огорожі (літ. № 2), воріт огорожі (літ. № 3) /а.с. 10-15/.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи те, що за життя нині покійний ОСОБА_4 хоч і не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на належну йому 1/4 частину спірного будинковолодіння, яке має статус колгоспного двору, членом якого він був, однак правомірно набув майнових прав на вказану частку, не втратив право на свою частку у майні колгоспного двору, суд дійшов висновку, що вказане майно є спадковим.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями 1/4 частини спірного будинковолодіння за законом після смерті батька ОСОБА_4 , подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк, інших спадкоємців на вказану частку будинковолодіння за заповітом чи за законом немає.

З матеріалів справи вбачається, що позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як членам колгоспного двору, кожному належить по 1/4 частині спірного будинковолодіння, які хоч і не витребували та не зареєстрували у встановленому законом порядку своє право власності, однак правомірно набули майнових прав на вказані частки і не втратили право на свою частку у майні колгоспного двору.

В той же час, позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на фактично належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору, оскільки чинним законодавством право власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір не передбачене.

Враховуючи те, що хоч спадкодавець ОСОБА_4 та кожен з позивачів по справі не отримали правовстановлюючих документів на належну кожному з них 1/4 частину спірного будинковолодіння, яке є колишнім колгоспним двором, однак правомірно набули майнових прав на вказані частки і не втратили право на свою частку у майні колгоспного двору, у зв`язку із чим у позасудовому порядку позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть вирішити питання прийняття спадщини та оформлення належної кожному з них частки будинковолодіння як за членом колишнього колгоспного двору, а позивач ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на нерухоме майно колгоспного двору як його член, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 1216-1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Диканської селищної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Хіцан Тетяни Володимирівни, про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, право власності на 2/8 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), погріба (літ. а1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), вбиральні (літ. В), огорожі (літ. № 2), воріт огорожі (літ. № 3).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), погріба (літ. а1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), вбиральні (літ. В), огорожі (літ. № 2), воріт огорожі (літ. № 3), що включає в себе 1/8 частину цього будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/4 частину як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/8 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), погріба (літ. а1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), вбиральні (літ. В), огорожі (літ. № 2), воріт огорожі (літ. № 3), що включає в себе 1/8 частину цього будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/4 частину як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Диканська селищна рада, юридична адреса: Полтавська область, смт Диканька, вул. Незалежності, 133, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Хіцан Тетяна Володимирівна, місцезнаходження: Полтавська область, смт Диканька, вул. Чернишевського, 10.

Головуючий О.С. Кириченко