Провадження № 2-о/369/81/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Шаповал Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , у грудні 2021 року звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис, яким вжиті наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього обов`язків:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;

-заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;

-заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

-заборонити кривднику особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Свою заяву заявниця обґрунтовувала тим, що вона проживає в приватному будинку, який належить їй на праві приватної власності, за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із заявницею у будинку проживають:

-чоловік - ОСОБА_3 ;

-донька від першого шлюбу - ОСОБА_4 , 1995 р.н.;

-їх новонароджений син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-донька від другого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-син від другого шлюбу - неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також у даному будинку разом із донькою ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу проживає ОСОБА_8 .

Чоловік заявниці протягом останніх кількох років почав постійно зловживати спиртними напоями, водити до будинку інших чоловіків - товаришів по чарці, розпивати з ними горілку. На зауваження він не реагує, досить часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не соромлячись дітей.

У стані алкогольного сп`яніння заінтересована особа б`є заявницю та наносить тілесні ушкодження.

Не витримавши знущання, заявниця звернулася з позовом про розірвання шлюбу з чоловіком ОСОБА_3 .

Заявниця зазначила, що працівники поліції складали на ОСОБА_3 протоколи про адміністративні правопорушення, але оскільки поліція не змогла забезпечити його участь у судовому засіданні, справи про адміністративні правопорушення закривались через закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Бесіди із співробітниками поліції не вплинули на чоловіка заявниці, який продовжує постійно зловживати спиртними напоями та вчиняти домашнє насильство.

Заявниця вважає, що ОСОБА_3 вчиняє насильство щодо заявниці протягом тривалого часу, не зважаючи на заходи вжиті поліцією.

Заявниця вважає себе жертвою насильства, у зв`язку з чим звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 24.01.2021 року.

21.01.2022 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області представником заінтересованої особи подано заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, згідно якого останній заперечив проти вимог заяви. Заперечення мотивовано тим, що між сторонами існують спірні правовідносини щодо користування майном, а тому дані відносини мають бути вирішені в порядку, передбаченому Цивільним та Сімейним кодексом України, а не шляхом застосування вказаних заявником заходів обмежувального припису.

У судовому засіданні 24.01.2022 року оголошено перерву до 16.02.2022 року.

У судовому засіданні заявниця та її представник заяви підтримали та просили її задовольнити, представник заінтересованої особи заперечив проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Заінтересована особа у судове засідання 16.02.2022 року не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечив проти задоволення заяви.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 10.02.2014 року ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 115,4 кв.м.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.12.2021 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що зареєстрований 04 серпня 2002 року Києво-Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 159 розірвано.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.12.2021 року та пояснення від 19.12.2021 року, 19.12.2021 року близько 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 між заявницею та заінтересованою особою виникла суперечка щодо розподілу майна.

З наданого заявницею консультативного висновку лікаря загальної практики сімейної медицини від 29.06.2021 року, ОСОБА_1 вважає себе хворою протягом 6-7 років, але погіршення стану відмічає протягом 6 міс.

Згідно консультативного висновку лікаря загальної практики сімейної медицини від 10.07.2021 року, стан ОСОБА_1 погіршився після фактів стресових в родині, консультована психіатром, призначене лікування.

Відповідно до ст. 350-6 Цивільного процесуального кодексу України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Особою, яка постраждала від домашнього насильства, є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правовідношення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, принижування, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.12.2021 року та пояснення від 19.12.2021 року, 19.12.2021 року близько 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 між заявницею та заінтересованою особою виникла суперечка щодо розподілу майна.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак слід зазначити, що посилання заявника про насильство з боку ОСОБА_3 , а саме про постійні образи, погрози останнього, побиття заявниці не підтверджені належними і допустимими доказами.

Суду не було надано заявником належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_3 наносив їй тілесні ушкодження, про наявність такого факту не зазначено в жодному із наданих заявником документах.

Надані заявником докази в обґрунтування заявлених вимог вказують на обставини, зазначені зі слів самої заявниці. В матеріалах справи відсутні висновки компетентних органів, які вказували на те, що ОСОБА_3 вчинив насильство відносно ОСОБА_1 .

Заінтересована особа пояснив, що жодного разу не наносив тілесні ушкодження заявниці. Медична документація, надана заявницею не містить даних про те, за яких обставин вона отримала описані у ній діагнози, а також чи причетна заінтересована особа до виникнення захворювання у заявниці.

Крім того матеріали справи не містять листів, переписок, смс-повідомлень на підтвердження погрозливих чи образливих висловів, що могло б оцінюватись як психологічне насильство зі сторони заінтересованої особи.

Фактично між заявником та заінтересованою особою існують конфліктні відносини з приводу користування будинком, а також спір щодо поділу майна.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису не підлягає задоволенню.

По даній справі, з урахуванням зазначених вище вимог законодавства, встановлено, що безперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявниця ОСОБА_1 до суду не надала, а тому підстав вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявниці у зв`язку з відмовою суду у видачі обмежувального припису немає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 21.02.2022 року.

Суддя А.В. Янченко