Номер справи 220/2074/21
Номер провадження 2/220/36/22
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2022 року смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Дурач О.А.

за участю секретаря Черновал І.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 р. позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Провадження у справі відкрито 29.11.2021 р. у порядку загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду ухвалою суду від 24.12.2021 р. Вказаною ухвалою вирішено викликати у судове засідання сторони та їх представників, витребувати у позивача ОСОБА_3 докази - оригінал розписки від 10.12.2017 р., зазначеної ним як підставу позову, для огляду в судовому засіданні.

Дослідивши надані суду матеріали, судом встановлено наступне.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10.12.2017 р. між ним та відповідачем укладено договір позики, на підтвердження чого відповідачем надано розписку в отриманні коштів. Відповідно до умов договору позивачем було передано відповідачу гроші у сумі 2000 дол. США, за на день складання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ (за 1 дол. 26,51 грн) 530200 грн., які той зобов`язався повернути у строк до 10.12.2020 р. Вказані кошти у передбачений договором позики строк відповідач не повернув, вважає за необхідне стягнути з відповідача дану суму боргу. Також, вважає, що на його користь підлягають стягненню інфляційні нарахування за весь час прострочення за період грудень 2020 р. листопад 2021 р. в сумі 50209 грн. 94 коп., 3% річних за період з 10.12.2020 р. до 18.11.2021 р. за 344 дні, у сумі 14988 грн. 24 коп., а також витрати по оплаті судового збору.

У судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, не з`явився повторно, клопотань про розгляд справи за його відсутністю не надходило. Не з`являвся у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання на 14.01.2022 р. (надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку зі станом здоров`я, а.с. 28), 02.02.2022 р. (надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку зі станом здоров`я а.с. 33,34), 22.02.2022 р. (надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з поломкою його транспортного засобу, акт приймання виконаних робіт послуга буксування автомобіля), а.с. 40, 41,42). Жодних доказів поважності причин неявки до суду на 14.01.2022 р., 02.02.22 р. суду не надав. Отже, причини неявки у судові засідання на вказані дати суд визнає неповажними. Також, суд визнає неповажною причиною неявку до суду позивача на 22.02.2022 р., оскільки суду не надано достатніх доказів на підтвердження неможливості явки до суду на вказану дату. Надану копію акту про буксування автомобілю, суд не вважає таким доказом, даний документ не містить часу такої дії, даних, у зв`язку з чим надається дана послуга, відсутні будь-які докази неможливості позивача скористатися послугами іншого транспорту, або провести розгляд справи у режимі відеоконференції, тощо.

Крім того, ухвалою суду від 24.12.2021 р. вирішено витребувати у позивача ОСОБА_3 докази - оригінал розписки від 10.12.2017 р., зазначеної ним як підставу позову, для огляду в судовому засіданні, у зв`язку з сумнівом у добросовісності дій позивача. Позивачу роз`яснено положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України. Без дослідження судом оригіналу вказаного документа неможливо прийняти законне та обґрунтоване рішення. Так, долучена до позовної заяви копія розписки від 10.12.2017 р. (а.с. 10) не завірена належним чином, у відповідності до положень ч. 5 ст. 95 ЦПК України, оскільки не зазначена дата засвідчення даного доказу позивачем.

Статтею 545 ЦК України визначено наступне:

1. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

2. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

3. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

4. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, без дослідження саме оригіналу документу судом неможливо встановити факт невиконання зобов`язання відповідача з повернення боргу за борговою розпискою та, як наслідок, правомірність вимог позивача.

Ухвала від 24.12.2021 р. надсилалась позивачу неодноразово та відповідно була ним отримана станом на час розгляду справи (а.с. 23, 28, 35,3637,38,40).

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, враховуючи вищевказане, суд вважає, що існують перешкоди для розгляду справи за відсутністю позивача та неможливо прийняти законне рішення без надання позивачем витребовуваних від нього судом доказів.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, 31.08.2021 р. у справі № 570/5535/17.

Отже, враховуючи те, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді, розгляд справи неодноразово відкладався, позивач належним чином був повідомлений про призначення справи до розгляду, про дату та час розгляду справи, тричі поспіль не з`явився у судове засідання, суд вважає, що є підстави для залишення позов без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

Також, п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, що кореспондується з положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо, а тому ненадання позивачем без поважних причин витребуваного судом основного доказу по справі оригіналу боргової розписки від 10.12.2017 р., є також самостійною підставою для залишення позову без розгляду, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

На підставі вищезазначеного, дослідивши документи, підтверджуючі повноваження представника позивача (ордер, договір про надання правової допомоги), суд вважає за необхідне заяву представника позивача задовольнити. Залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 84, п.п. 3, 9 ч. 1 ст. 257, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: О.А. Дурач