ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3708/21 Номер провадження 22-ц/814/622/22Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Хіль Л.М.,

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газороздільної системи "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 6231,57 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

В обгрунтування позову вказувало, що відповідач є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначало, що між сторонами укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу. Даний договір є публічним, його умови є однаковими для всіх споживачів та розроблені відповідно діючого законодавства. Відповідач є споживачем природного газу за вищевказаною адресою, дане споживання підтверджено документально, а саме зняття контрольних лічильників, що є фактом згоди приєднання останнього до умов договору. З 01 січня 2020 року розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар та оплату за послуги з його розподілу. На 2020 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2018 р. по 30. 09. 2019 р.).

Станом на 2021 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2019 р. по 30.09.2020 р.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток: річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений регулятором відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного м замовленої потужності.

Вказувало, що 01.01.2020 року по 01.06.2021 року щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного Договору, до сплати боржнику нараховується: з 01.01.2020 року- 304,62 грн., з 01.07.2020 року- 349,51 грн., з 01. 01.2021 року- 481,15 грн., з 01.02.2021 року- 443,75 грн., які він має сплачувати відповідно до п.6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Станом на 01 липня 2021 року сума заборгованості відповідача склала 6 231, 57 грн.

Рішенням Київського районного суду від 23 листопада 2021 року позовні вимоги АТ «Оператор газороздільної системи «Полтавагаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газороздільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 6 231 грн. 57 коп., судовий збір 2 270 грн., а всього 8 501 грн. 57 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову слід відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позивачем не доведено факту укладення між сторонами договору розподілу природного газу.

Також не надано доказів отримання природного газу від оператора газотранспортної системи та переміщення газу до його будинку у спірний період.

Зазначає, що з приводу укладення договору розподілу газу позивач до нього не звертався.

Доказів здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу позивачем не надано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Місцевим судом вірно встановлено, що згідно статуту Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз».

Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу.

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 . Зазначені обставини відповідач підтвердив, про що надав суду укладений між ним та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» договір постачання природного газу побутовим споживачем.

Крім того, матеріали справи містять зняття контрольних лічильників за адресою АДРЕСА_1 , що також є фактом згоди приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу.

Згідно картки абонента відповідача ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) станом на 01 липня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 6 231 грн. 57 коп.

Задовольняючи вимоги позову, районний суд виходив із того, позивач належним чином виконав умови договору, надаючи відповідачу послуги з розподілу природного газу, якими останній користується та систематично не сплачує їх вартість, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає до стягнення, разом із судовими витратами, на загальну суму 8501, 57 грн.

Апеляціійний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав. Між АТ "Полтавагаз" (далі - оператор ГРМ) та ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , укладено договір розподілу природного газу. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу, що підтверджене відомістю зняття показань лічильника( а.с.22).

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем та Цивільним кодексом України.

За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг згідно п.1 ч.2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу 1 Кодексу газорозподільчих систем договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбуває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно розділу VI гл. 3 п. 2 Кодексу газорозподільчих систем передбачено, що на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу.

Відповіднодо п. 3 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільчих систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуваннямстатей 633,634,641,642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

За правилами частин першої, другої статті 633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зістаттею 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Приписами ч. 2 ст. 642 ЦК України, передбачено, що особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно п. 4 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільчих систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має право подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

При дослідженні відомостей зняття показань лічильника, встановлено, що станом на 08.12.2020 року покази лічильника ОСОБА_1 становлять 23890 м. куб., що підтверджує факт використання відповідачем природнього газу (а. с. 122).

Таким чином, між АТ «Полтавагаз» та ОСОБА_1 виникли правовідносини на підставі типового договору розподілу (переміщення) природнього газу, у відповідності до якого оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природнього газу, а споживач зобов`язаний прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором ( п. 2.1 Договору).

Відповідно достатті 40 Закону України «Про ринок природного газу»розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Згідно п. 2. 2 Типового договору розподілу природнього газу обов`язковою умовою надання споживачу з розподілу природнього газу є наявність у споживача обєкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

За умов договору приєднання, який є публічним, послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. п. 6.1. - 6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.6. договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Згідно картки абонента ОСОБА_1 (код ЕІС: 56ХМ26І01037314N) станом на червень 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 6231,57 грн. (а. с 18).

Таким чином, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявні підстави для стягнення заборгованості у розмірі 6231,57 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, оскільки такий висновок узгоджується з обставинами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щод відсутності між сторонами договірних відносин не заслуговують на увагу, оскільки згідно правової позиції ВС викладеної в постанові від 19.03.2021 року № 904/2073/19, не звільняє споживача послуг від виконання своїх зобов`язань.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задовлення, а рішення місцевого сду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року» - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді С.А. Гальонкін

О.Ю. Кузнєцова