Справа № 219/6629/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
в складі судді Хомченко Л.І.
секретар Гаврилюк К.К..
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут Донецької області у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщення,
Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщення,мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Однак, на теперішній час за цією адресою зареєстрований відповідач, який не проживає у цій квартирі з 01 січня 2013 року. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла відповідач приймати не збирається. Крім того, факт реєстрації відповідача у даному житловому приміщені перешкоджає їй розпоряджатися на свій власний розсуд та оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно впливає на її майновий стан, що є порушенням її прав як власника. Просить позов задовольнити.
До судового засідання не з`явився позивач, який про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, тому суд вважає за необхідне скористуватися правилами статті 223 ЦПК України з наведених вище підстав. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі.
При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного
Судом встановлено, що згідно копії договору дарування квартири від 02 лютого 2018 року ОСОБА_1 належить квартира під АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідно до акту відповідач прописаний за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично не проживає з 01 січня 2013 року.
Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР член сім`ї наймача має такі ж права у тому числі право користування житловою площею, як і наймач, членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 1ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача у вищезазначеному будинку понад рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач не надав суду доказів того, що перестав користуватися будинком з поважних причин та має право на збереження за ним права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням.
Суд встановив, що відповідач квартиру звільнив добровільно та не проживає в ньому з січня 2013 року. Наявність реєстрації у квартирі відповідача перешкоджає позивачу у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги, та він несе додаткові витрати за комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги про визнання втративши право відповідача користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити.
Судові витрати за клопотанням позивача суд залишає за ним.
На підставі викладеного, ст.ст.64 ЖК Української РСР, ст. 317, 321, 391 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщення задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні права власності визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.І. Хомченко