ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1368/22 Справа № 184/104/17 Суддя у 1-й інстанції - Коваль А.М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

17 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Деркач Н.М., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву ОСОБА_1 про закриття провадження по справі

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4

на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2017 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , фізична особа-підприємець ОСОБА_14 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна ,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна.

Позов мотивований тим, що з 01 січня 2015 року між ним та відповідачем склались стійкі відносини, які полягали у спільному проживанні, веденні спільного господарства, наявності спільного бюджету, пов`язаністю спільним побутом, спільним вирішуванням побутових проблем. З 17 вересня 2016 року сторони офіційно оформили свої відносини й уклали шлюб. Під час спільного проживання до укладення шлюбу сторони придбали певне майно, а саме: фотоапарат Nikon D7100 18-105mm VR Kit вартістю 23499 грн; ноутбук Dell Inspirion 5537 (1557810DDL-24) Silver вартістю 18720 грн; ноутбук Lenovo Z50-70 (59421880) Silver вартістю 19999 грн; комплект програмного забезпечення Microsoft Office для дому і бізнесу 2013 (коробочна версія T5D-01761) вартістю 4219 грн; комплект ліцензійного програмного забезпечення (ОС Windows 7 Максимальна BOX - 8523 40 25 00) вартістю 2999 грн; принтер Canon i-SENSYS MF4410 (4509В043АА) вартістю 3334 грн; прилад охоронний для автомобілів Magnum Elite МН-880 вартістю 7324 грн; автомобільний відеореєстратор Datakam G5-CITY MAX-BF вартістю 7600 грн; дві карти пам`яті Samsung Evo Plus micro SDXC UHS-I Card вартістю 2000 грн; мікрохвильова піч Samsung ME712BR вартістю 3400 грн; кондиціонер EWT G-122GS вартістю 10218 грн, яке позивач бажає розділити, встановивши факт проживання однією сім`єю позивача та відповідача з 01 січня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати майно, набуте у власність за спірний період, спільною сумісною власністю, а також поділити указане майно.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено; встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2015 року до 17 вересня 2016 року; визнано спільною сумісною власністю вищевказане майно, яке набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за час спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; вирішене питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт спільного проживання однією сім`єю позивача та відповідача у справі є доведеним, у зв`язку з чим набуте останніми за час спільного проживання майно підлягає розподілу.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , задоволено частково; рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2017 року скасовано; ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що крім спірного рухомого майна, яке є частиною предмета спору у даній справі, позивач зазначив також про придбання разом із відповідачем у липні 2015 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка була відчужена відповідачем ОСОБА_5 04 вересня 2015 року. Апеляційний суд указав, що покупець указаної квартири не був залучений до участі у справі як особа, права якої можуть бути вирішені, а суд апеляційної інстанції позбавлений права залучати до розгляду справи нових учасників, у зв`язку з чим необхідно відмовити у позові ОСОБА_1 у даній справі. Крім того, судом зазначено, що доводи апеляційних скарг стосовно того, що позивачем по справі не доведено факту проживання позивача та відповідача однією сім`єю в період з 01 січня 2015 року по 17 вересня 2016 року, не приймаються судом до уваги, оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Постановою Верховного Суду від 28 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. У справі, що переглядається, встановлено, що відповідач визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Апеляційний суд не встановив, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого повинен був вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , залишено без задоволення; рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спільне проживання сторін однією сім`єю з 01 січня 2015 року по 17 вересня 2016 року підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , договором про правовий режим майна осіб, які проживають однією сім`єю і ведуть спільне господарство від 01 січня 2015 року та фотоматеріалами, у зв`язку з чим дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 27 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції виходив із того, що оскільки справу в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_2 , яка належним чином не повідомлена про дату, час і місце судового засідання, і вона обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що справу розглянуто за її відсутності і вона жодного разу не повідомлялась про розгляд справи. Апелянт вважає, що позовні вимоги не доведені належним чином, оскільки позивачем не надано доказів того, що він разом з ОСОБА_5 проживали однією сім`єю в період з 01.01.2015 року по 17.09.2016 року, вважає неналежними та недопустимими доказами по справі фотокартки та пояснення свідків, які є батьками відповідача, зауважує на тому, що позивач та відповідач зареєстровані за різними адресами проживання взагалі в різних містах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не звернув уваги на договори купівлі-продажу квартир, укладених в період з 01.01.2015 року по 17.09.2016 року та згідно яких ОСОБА_5 виступала покупцем, наразі договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 оскаржується в окремій його частині. Апелянт вважає, що договір про правовий режим майна осіб, які проживають однією сім`єю і ведуть спільне господарство не може бути підтвердженням проживання сторін спільно однією сім`єю, як не можуть бути доказами фотокартки та пояснення свідків, які є заінтересованими особами. Крім того апелянт зауважує, що позивачем по справі не надано належних доказів того, що він разом з ОСОБА_5 проживали однією сім`єю в період з 01.01.2015 року по 17.09.2016 року.

ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційні скарги, в яких просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

17.02.2022 року на електрону адресу суду апеляційної інстанції найшла заява від ОСОБА_1 про закриття провадження по справі.

Заява мотивована тим, що у провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває справа за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та адвоката Вільямовського Ю.В. поданої в інтересах ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2017р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ рухомого майна.

Ухвалою від 05.07.2017р. апеляційний суд Дніпропетровської області (суддя Барильська А.П.) відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4 )

Ухвалою від 29.06.2017р. апеляційний суд Дніпропетровської області (суддя Барильська А.П.) відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Відкриваючи апеляційне провадження суд не вказав підстави його відкриття незважаючи на те, що в апеляційних скаргах відсутні посилання на те, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин). Рішенням суду першої інстанції було вирішено спір між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 про поділ їх рухомого майна набутого за рахунок спільних коштів і зусиль в період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Апелянти не мають жодного відношення до такого майна.

Під час розгляду вказаної справи також не вирішувались питання про права, свободи, інтереси чи обов`язки будь-яких інших осіб в тому числі апелянтів ОСОБА_2 чи ОСОБА_4 .

В мотивувальній частині рішення не містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цих осіб, а у резолютивній частині рішення суду також не вказав про права, інтереси та (або) обов`язки жодної з осіб, окрім Позивача і Відповідача. Враховуючи вищевикладене, оскільки правовідносини з приводу яких ухвалено оскаржене рішення суду, виникли між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 з приводу поділу спільного набутого майна під час спільного проживання, позовні вимоги до скаржників ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не заявлялися та судом не вирішувалися, а тому питання про права, свободи, інтереси та обов`язки останніх судом у цій справі не розглядались та не вирішувались, що є підставою для закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами.

Вивчивши заяву про закриття апеляційного провадження, ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п. 3 ч. 1 с. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 є учасниками справи, а саме третіми особами, які , відповідно до вимог ч. 1 ст. 352 ЦПК України, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звернувшись із апеляційними скаргами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 скористались своїм процесуальним правом, визначеним чинним законодавством.

Зважаючи на викладене, та беручи до уваги те, що подана суду апеляційної інстанції заява не містить визначених п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України підстав для закриття апеляційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття провадження по справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , фізична особа-підприємець ОСОБА_14 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Н.М. Деркач

І.А. Єлізаренко