Справа №: 653/179/22
Провадження № 2/653/423/22
У Х В А Л А

іменем України

28 січня 2022 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Делалова О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Херсонгаз» про визнання незаконною відмову у наданні інформації про якість природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд в порядку цивільного судочинства із позовом до АТ «Херсонгаз», у якому просить:

-визнати незаконною відмову АТ «Херсонгаз» надати інформацію про якість природного газу;

- зобов`язати АТ «Херсонгаз» надати наступну інформацію:

1) яка величина калорійності природного газу Стрілковське газородовище, чи є ця величина постійною, чи є в ньому конденсат води та чи відповідає вимогам ГОСТу 5542-87?

2) яка величина теплоти згорання цього газу (фізико-хімічні показники), та чи відповідає вона зазначеному ГОСТу?

3) чи є можливість у АТ «Херсонгаз», чи будь кого з постачальників природного газу у системі транспортування газу до міста Генічеськ Херсонської області змішувати цей газ з природним газом інших родовищ для підвищення калорійності до встановленого ГОСТом 5542-87 рівня?

- стягнути з АТ «Херсонгаз» суму компенсації моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 03.12.2021р. вона звернулася до відповідача з заявою про надання публічної інформації наступного змісту: на підставі яких правовстановлюючих документів про право власності чи користування газопроводом Стрілковське газородовище у Генічеському районі Херсонської області м. Генічеськ та газопровід м. Генічеськ ви здійснюєте розподіл природного газу від газородовища до позивача, як споживача; надати довідку про приєднання газопроводу Стрілковське газородовище м. Генічеськ до Єдиної газотранспортної системи України; надати договір про оренду або набуття у власність земельної ділянки/ділянок, на яких розташовано газопровід: Стрілковське газородовище у Генічеському районі Херсонської області м. Генічеськ та газопровід самого міста Генічеськ. З отриманої відповіді від 23.12.2021р. вбачається формальний підхід до розгляду заяви, питання позивача залишилися не розглянутими, окрім одного - АТ «Херсонгаз» дійсно є оператором ГРМ і здійснює розподіл природного газу до м. Генічеськ.

10.01.2022р. позивач повторно звернулася до відповідача з запитом, в якому просила надати наступну інформацію: - інформацію про величину калорійності природного газу Стрілковське газородовище, чи є ця величина постійною, чи є в ньому конденсат води та чи відповідає вимогам ГОСТу 5542-87?; - яка величина теплоти згорання цього газу (фізико-хімічні показники), та чи відповідає вона зазначеному ГОСТу?; - чи є можливість у АТ «Херсонгаз», чи будь кого з постачальників природного газу у системі транспортування газу до міста Генічеськ Херсонської області змішувати цей газ з природним газом інших родовищ для підвищення калорійності до встановленого ГОСТом 5542-87 рівня?; - на підставі яких правовстановлюючих документів про право власності чи користування газопроводом Стрілковське газородовище у Генічеському районі Херсонської області м. Генічеськ та газопровід м. Генічеськ ви здійснюєте розподіл природного газу від газородовища до позивача, як споживача; - надати довідку про приєднання газопроводу Стрілковське газородовище м. Генічеськ до Єдиної газотранспортної системи України. З отриманої відповіді від 13.01.2022р. знов вбачається формальний підхід до запиту позивача та те, що запит взагалі не розглядався. Позивач вважає, що не надання інформації на запит порушує її права як споживача, а тому вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом задля вирішення питань, які вона поставила перед АТ «Херсонгаз».

Розглянувши матеріали позову, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як встановлено з позовної заяви, спірні правовідносини випливають з бездіяльності АТ «Херсонгаз» щодо ненадання позивачеві інформації про якість природного газу, який поставляється відповідачем до м. Генічеськ з Стрілковського газородовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації, зокрема, є суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

Отже, АТ «Херсонгаз» є розпорядником публічної інформації в розумінні норм Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно, запитувана інформація є публічною.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Також згідно з п. 7 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про те, що на будь-які спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації, які виникають у правовідносинах, врегульованих Законом України «Про доступ до публічної інформації», поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому, суддя зазначає, що під час визначення юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Отже, не зважаючи на те, що у запиті позивача від 10.01.2022р. відсутнє посилання на Закон України «Про доступ до публічної інформації», а є посилання на постанову НКРЕКП від 21.09.2017р. №1156 «Про затвердження Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу» суддя, враховуючи його зміст і суть, зазначає що, як описано вище, запитувана інформація є саме публічною інформацією.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Із позову випливає, що спір між сторонами виник з приводу відмови в задоволенні запиту на інформацію, що свідчить про публічно-правовий характер даного спору, статтею 23 Закону «Про доступ до публічної інформації» прямо передбачено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, тому, даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Херсонгаз» про визнання незаконною відмову у наданні інформації про якість природного газу, слід відмовити, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства, із урахуванням вимог передбачених ст.20 КАС України щодо розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Херсонгаз» про визнання незаконною відмову у наданні інформації про якість природного газу - відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова