Справа № 525/146/22
Провадження №2/525/122/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2022 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Лопатки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Великобагачанський районний відділ Державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми), Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дітей з батьком, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, звільнення від сплати заборгованості за нарахованими аліментами, стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

17.03.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій позивач ОСОБА_1 просить зупинити стягнення аліментів на підставі виконавчого листа №525/863/13ц, виданого 20.09.2013 Великобагачанським районним судом Полтавської області (виконавче провадження №66674619) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 11.07.2013 і до їх повноліття до набрання судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Великобагачанський районний відділ Державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми), Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дітей з батьком, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, звільнення від сплати заборгованості за нарахованими аліментами, стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого листа №525/863/13ц, виданого 20.09.2013 Великобагачанським районним судом Полтавської області, Великобагачанським відділом ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) 03.09.2021 відкрито виконавче провадження №66674619 та з нього стягуються аліменти на утримання дітей. Заборгованість за даним виконавчим провадженням нарахована з липня 2018 року і станом на 01.01.2022 становить 105976,45 грн.

Позивач не погоджується з нарахованою заборгованістю та оскаржує її в судовому порядку, шляхом подання відповідного позову. Зазначає, що на даний час діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні, за час розгляду справи в суді із нього може бути стягнута вся сума заборгованості по аліментах та будуть стягуватися поточні аліменти на утримання дітей, які на даний час проживають разом із ним, а відповідач безпідставно отримує аліменти, не передає їх дітям та витрачає на власний розсуд. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення оспорюваних прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову може бути зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Із матеріалів заяви про забезпечення позову встановлено, що між сторонами існує спір про місце проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання, оспорюється розмір нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та право відповідача на їх отримання.

Із матеріалів справи встановлено, що стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання малолітніх дітей здійснюється на підставі виконавчого листа №525/863/13ц, виданого 20.09.2013 Великобагачанським районним судом Полтавської області на підставі рішення у цивільній справі №525/863/13-ц від 01.08.2013 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей, яке набрало законної сили 13.08.2013.

Нормами чинного законодавства, зокрема статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 273 СК України, передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду

України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навів правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виданого на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Великобагачанський районний відділ Державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми), Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дітей з батьком, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, звільнення від сплати заборгованості за нарахованими аліментами, стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.В. Прасол