Справа № 454/386/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася суд із даним позовом до відповідачів в якому вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2022 року вона купила у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та є її власником, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 04.02.2022 року. Згідно п.3.5 договору, сторони домовилися, що продавець та інші зареєстровані у квартирі особи зобов`язуються знятися із реєстрації у належній їй квартирі в строк до 07.02.2022року. Однак свого зобов`язання за договором відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконали до цього часу та ігнорують вимоги позивачки знятися із реєстрації у належній їй квартирі. Будучи зареєстрованими у житлі позивачки, відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні ним, оскільки нарахування житлово-комунальних платежів здійснюється із врахуванням їх реєстрації. Відповідачі не несуть жодних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування належною їй квартирою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, надали суду заяви у яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З дослідженого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2022р. на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2022р., встановлено, що ОСОБА_1 придбала вищевказану квартиру у ОСОБА_2 ..

Згідно п.3.5 даного договору продавець разом з третіми особами зобов`язуються знятися з місця реєстрації проживання квартири до 07.02.2022 року.

Як встановлено в ході розгляду справи своїх зобов`язань відповідачі не виконали, не знялися із реєстрації у належній позивачці квартирі.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок (квартиру) в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідачі не є співвласниками житла позивача, а також не є членом її сім`ї, а тому рішення про визнання їх такими, що втратили право на користування ним не порушуватиме закону.

Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідачів в квартирі позивачки не досягалось, більше того, згідно договору купівлі-продажу відповідачі зобов`язувались самостійно знятися із реєстрації у квартирі позивачки, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачами житла не встановлено, відтак, їх слід визнати такимит, що втратив право на користування житлом позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: М. Я. Адамович