ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2376/22 Справа № 201/1195/20 Суддя у 1-й інстанції - Руснак А. І. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2021 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Царичанське-Агро", про стягнення несплаченої орендної плати та розірвання договорів оренди земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" (далі - ТОВ "Україна"), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Царичанське-Агро" (далі - ТОВ "Царичанське-Агро"), про стягнення несплаченої орендної плати та розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Позовна заява мотивована тим, що 31 грудня 2014 року між нею та ТОВ "Україна" було укладено дві додаткові угоди до раніше укладених договорів оренди земельних ділянок, а саме: Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 07 квітня 2010 року, зареєстрованого Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" 24 грудня 2010 року за № 31 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0171, а також Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 15.03.2010 року, зареєстрованого Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" 15 березня 2011 року за № 00063 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0170.

За додатковими угодами передбачалося, що договори оренди земельних ділянок укладені на 15 (п`ятнадцять) років, а орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, яка складає 6 635,50 грн. по кожній земельній ділянці за один рік користування землею.

З 2014 року по 2017 рік включно вона одержувала кожного разу від відповідача по 6 635,50 грн. на одну земельну ділянку, а за дві земельні ділянки - по 13 271,00 грн.

Проте, ТОВ "Україна" не сплатило їй за користування двома земельними ділянками у 2018 році 13 271,00 грн. та у 2019 році 13 271,00 грн., як про те йдеться у договорах оренди земельних ділянок зі змінами, передбаченими додатковими угодами, щодо обов`язку зі сплати орендної плати.

Тому, має місце систематична несплата орендної плати.

Загальна сума заборгованості за 2018 та 2019 роки склала 26 542,00 грн.

Вказувала, що в її випадку має місце систематична несплата орендної плати, передбаченої договорами, що вказує на обґрунтованість заявлених нею вимог.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд: розірвати договір оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року зі змінами згідно Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 15.03.2010 року, зареєстрованого Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" 15 березня 2011 року за № 00063, укладений між нею і відповідачем щодо належної їй на праві власності земельної ділянки площею 3,5883 га з кадастровим номером :03:005:0170, у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати; розірвати договір оренди земельної ділянки від 07.04.2010 року зі змінами згідно Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 07 квітня 2010 року, зареєстрованого Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" 24 грудня 2010 року за № 31, укладений між нею і відповідачем щодо належної їй на праві власності земельної ділянки площею 3,5885 га з кадастровим номером :03:005:0171, у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати; стягнути з відповідача на її користь 13 271,00 грн. орендної плати за 2018 рік та 13 271,00 грн. орендної плати за 2019 рік, а разом 26 542,00 грн., та судовий збір.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу позивачки - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції установлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 002170 від 18 червня 2004 року, земельна ділянка площею 3,5883 га, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить позивачці ОСОБА_1 (а.с.12).

15 березня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ "Україна" було укладено Договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,5883 га, яка знаходиться на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, строком на 5 років, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 60 506,00 грн., розмір орендної плати складає 2 420,24 грн., що становить не менше 4 % від вартості орендованої земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки сільськогосподарських земель, зареєстрований у відділі Держкомзему у Царичанському районі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 15 березня 2011 року за № 00063 (а.с.13-16,135-137). Акт прийому-передачі земельної ділянки підписано позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ "Україна" 15 березня 2010 року (а.с.138).

Таким чином, права та обов`язки сторін, в тому числі право користування земельною ділянкою та обов`язок сплачувати орендну плату виникли 15 березня 2010 року з моменту державної реєстрації Договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до підпунктом з) пункту 6.3 розділу 6 Договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року орендар має право за письмовою згодою Орендодавця надавати Земельну ділянку в суборенду третім особам, в межах терміну дії та умов цього договору (а.с.15,136).

31 грудня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ "Україна" було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року, згідно з якою Сторони домовились змінити строк дії договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року з 5 (п`яти) років на 15 (п`ятнадцять) років та викласти договір у новій редакції (а.с.17-21,139-142).

Відповідно до додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року в оренду передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :03:005:0170, загальною площею 3,5883 га, яка знаходиться на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Даний договір оренди землі був зареєстрований 02 квітня 2015 року, номер запису про інше речове право: 9304933, строк дії: 15.03.2026 року, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду) (а.с.141).

Згідно з пунктом 4.1 Додаткової угоди орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі. Щорічна орендна плата за земельну ділянку складає 5 (п`ять) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На дату укладення цього Договору щорічна орендна плата у грошовому виразі складає 6 635,50 грн., із якої вираховуються податки та збори з доходів Орендодавця.

Згідно з пунктом 9.2 Додаткової угоди орендар має право передати земельну ділянку в суборенду на умовах не гірших ніж в цьому договорі оренди без додаткового погодження з Орендодавцем.

Також, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 лютого 2010 року, зареєстрованого в реєстрі № 249, земельна ділянка площею 3,5885 га, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер -03-005-0171, належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.22, 23).

07 квітня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ "Україна" було укладено Договір оренди земельної ділянки, об`єктом оренди є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,5885 га, яка знаходиться на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Договір укладено строком на 5 років. Зареєстрований Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" 24 грудня 2010 року за № 31 (а.с.24-27, 143-145).

Акт про передачу та прийом земельної ділянки підписано позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ "Україна" 07 квітня 2010 року (а.с.146).

Таким чином, права та обов`язки сторін, в тому числі право користування земельною ділянкою та обов`язок сплачувати орендну плату виникли 24 грудня 2010 року з моменту державної реєстрації Договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до підпунктом з) пункту 6.3 розділу 6 Договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року орендар має право за письмовою згодою Орендодавця надавати Земельну ділянку в суборенду третім особам, в межах терміну дії та умов цього договору (а.с.26, 144).

31.12.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ "Україна" було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 07.04.2010 року, згідно з якою Сторони домовилися змінити строк дії договору оренди земельної ділянки від 07 квітня 2010 року з 5 (п`яти) років на 15 (п`ятнадцять) років. Дана додаткова угода була зареєстрована 07 квітня 2015 року, номер запису про інше речове право: 9304933, строк дії: 15.03.2026 року, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду) (а.с.28-32, 147-149).

Згідно з пунктом 4.1 Додаткової угоди орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі. Щорічна орендна плата за земельну ділянку складає 5 (п`ять) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На дату укладення цього Договору щорічна орендна плата у грошовому виразі складала 6 635,50 грн., із якої вираховуються податки та збори з доходів Орендодавця.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2015 року становить 132 710,00 грн.

Згідно з пунктом 9.2 Додаткової угоди орендар має право передати земельну ділянку в суборенду на умовах не гірших ніж в цьому договорі оренди без додаткового погодження з Орендодавцем.

01 січня 2018 року між ТОВ "Україна" та ТОВ "Царичанське-Агро" було укладено договір суборенди землі № UKR-2018-0006, об`єктом якої є земельна ділянка з кадастровим номером: :03:005:0171, площею 3,5885 га. Договір укладено терміном до 24 грудня 2025 року, але в будь-якому разі по день припинення строку дії Первинного договору (включно) (а.с.150-152).

01 січня 2018 року між ТОВ "Україна" та ТОВ "Царичанське-Агро" було укладено договір суборенди землі № UKR-2018-0007, об`єктом якої є земельна ділянка з кадастровим номером: :03:005:0170, площею 3,5883 га. Договір укладено терміном до 15 березня 2026 року, але в будь-якому разі по день припинення строку дії Первинного договору (включно) (а.с.153-155).

06 грудня 2018 року між ТОВ "Україна" (Довіритель) та ТОВ "Царичанське-Агро" (Повіренний) було укладено договір доручення № 06/12-2018ЦАУ, за яким ТОВ "Царичанське-Агро" зобов`язалося від імені та за рахунок ТОВ "Україна" здійснити виплату орендної плати, в тому числі по Договору оренди землі від 15 березня 2010 року та Договору оренди землі від 07 квітня 2010 року, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ "Україна" за 2018 рік (а.с.156,157).

20 листопада 2019 року між ТОВ "Україна" (Довіритель) та ТОВ "Царичанське-Агро" (Повіренний) було укладено договір доручення № 20/11-2018ЦАУ, за яким ТОВ "Царичанське-Агро" зобов`язалося від імені та за рахунок ТОВ "Україна" здійснити виплату орендної плати, в тому числі по Договору оренди землі від 15 березня 2010 року та Договору оренди землі від 07 квітня 2010 року, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ "Україна" за 2019 рік (а.с.158-160).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що передбачені законом підстави для розірвання спірних договорів оренди земельної ділянки відсутні. Належних та допустимих доказів систематичної несплати відповідачем орендної плати позивачкою не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

На період укладання даних договорів оренди спірні правовідносини з приводу оренди земельних ділянок регулювались Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року зі змінами та доповненнями на день укладання договорів оренди, Цивільним Кодексом України та Земельним кодексом України, а також постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220, якою затверджено типову форму договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д) частини першої статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932св18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, стороною, якою заявлено вимоги про розірвання договору, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, тобто існування цих двох умов у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, відповідно до умов Додаткової угоди від 31 грудня 2014 року до Договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року та Додаткової угоди від 31 грудня 2014 року до Договору оренди земельної ділянки від 07 квітня 2010 року виплата орендної плати у грошовій формі здійснюється у гривнях на картковий рахунок Орендодавця в ПАТ КБ "ПриватБанк", реквізити якого Орендодавець зобов`язується повідомити Орендарю та/або через касу орендаря та/або через підприємство поштового зв`язку. Орендар вносить щорічну орендну плату протягом року, одним або кількома платежами. За перший рік оренди, оренда сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди. В подальшому щорічна орендна плата сплачується до 31 грудня поточного року.

На підтвердження факту перерахування та отримання позивачем ОСОБА_1 орендної плати за 2018 рік відповідачем ТОВ "Україна" до матеріалів справи долучено платіжне доручення № на суму 6 441,94 грн. з призначенням платежу: орендна плата за договором № б/н від 15 березня 2010 року за 2018 рік ОСОБА_1 та платіжне доручення № на суму 6 441,94 грн. з призначенням платежу: орендна плата за договором №б/н від 07 квітня 2010 року за 2018 рік ОСОБА_1 , в яких платником вказане ТОВ "Царичанське-Агро" (а.с.161). Орендна плата за 2018 рік була перерахована ТОВ "Царичанське-Агро" відповідно до Договору доручення № 06/12-2018ЦАУ від 06 грудня 2018 року на картковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ КБ "ПриватБанк".

Також, орендна плата ОСОБА_1 за 2019 рік була перерахована через підприємство поштового зв`язку "Укрпошта", що підтверджується Списком № б/н згрупованих переказів по виплаті орендної плати за 2019 рік по Договору доручення № 20/11-2019ЦАУ від 20 листопада 2019 року за ТОВ "Україна" поданих ТОВ "Царичанське-Агро" в ЦПЗ № 5 Дніпропетровська дирекція УДППЗ "Укрпошта", в якому зазначена позивач ОСОБА_1 та для перерахування вказаний один платіж на суму 12 819,78 грн., фіскальними чеками проведення поштового переказу через ЦПЗ № 5 "Укрпошта" від 21 грудня 2019 року (а.с.162,163).

При цьому, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, орендна плата за 2019 рік ОСОБА_1 не була отримана в грудні 2019 року, у зв`язку з чим по заяві останньої від 04 березня 2020 року про перерахування їй помилково неотриманої орендної плати за 2019 рік, ТОВ "Царичанське-Агро" перерахувало орендну плату за 2019 рік на загальну суму 12 922,34 грн. через ЦПЗ № 5 "Укрпошта" в березні 2020 року, що підтверджується фіскальними чеками проведення поштового переказу від 19 березня 2020 року (а.с.165,166).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона не отримувала орендну плату за 2018 рік та за 2019 рік за договорами оренди земельних ділянок, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було зобов`язано ОСОБА_1 надати докази неотримання нею орендної плати за 2018 рік та за 2019 рік, зокрема, довідку банку, виписку з карткового рахунку.

На виконання вимоги апеляційного суду, ОСОБА_1 надала виписки АТ КБ "ПриватБанк" по картковим рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , а також додатковим рахункам по договорам № SAMDNWC2 від 12.11.2015 року та № SAMDN2671від 22.10.2012 року за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року.

Позивачка зазначала, що з наданих нею доказів вбачається, що ТОВ "Україна" за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року грошових коштів на виконання своїх зобов`язань зі сплати орендної плати за 2018 рік та за 2019 рік не виконало.

Як убачається з наданої виписки по картковому рахунку позивачки № НОМЕР_1 , ТОВ "Царичанське-Агро" 27 грудня 2018 року перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідно до Договору доручення № 06/12-2018ЦАУ від 06 грудня 2018 року, орендну плату на загальну суму 12 883,88 грн.

Також, колегія суддів наголошує, що на підтвердження факту перерахування та отримання позивачем ОСОБА_1 орендної плати за 2018 рік відповідачем ТОВ "Україна" до матеріалів справи долучено платіжне доручення № на суму 6 441,94 грн. з призначенням платежу: орендна плата за договором № б/н від 15 березня 2010 року за 2018 рік ОСОБА_1 та платіжне доручення № на суму 6 441,94 грн. з призначенням платежу: орендна плата за договором №б/н від 07 квітня 2010 року за 2018 рік ОСОБА_1 , в яких платником вказане ТОВ "Царичанське-Агро" (а.с.161). Орендна плата за 2018 рік була перерахована ТОВ "Царичанське-Агро" відповідно до Договору доручення № 06/12-2018ЦАУ від 06 грудня 2018 року на картковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ КБ "ПриватБанк".

Орендна плата ОСОБА_1 за 2019 рік була перерахована через підприємство поштового зв`язку "Укрпошта", що підтверджується Списком № б/н згрупованих переказів по виплаті орендної плати за 2019 рік по Договору доручення № 20/11-2019ЦАУ від 20 листопада 2019 року за ТОВ "Україна" поданих ТОВ "Царичанське-Агро" в ЦПЗ № 5 Дніпропетровська дирекція УДППЗ "Укрпошта", в якому зазначена позивач ОСОБА_1 та для перерахування вказаний один платіж на суму 12 819,78 грн., фіскальними чеками проведення поштового переказу через ЦПЗ № 5 "Укрпошта" від 21 грудня 2019 року (а.с.162,163).

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено факту систематичної несплати (два та більше випадків) орендної плати ОСОБА_1 за договором оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року та за договором оренди земельної ділянки від 07 квітня 2010 року.

Отже, встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в даному випадку відсутнє порушення, за яке діючим законодавством та договором передбачено розірвання договору оренди земельної ділянки, та, відповідно, і підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, які передбачені статтею 651 ЦК України, відсутні, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині розірвання договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2010 року та договору оренди земельної ділянки від 07 квітня 2010 року. З викладених ж підстав суд правомірно відмовив і у стягненні з ТОВ "Україна" на користь ОСОБА_1 орендної плати за 2018 рік та за 2019 рік.

Обставини викладені у апеляційній скарзі повторюють доводи позовної заяви і фактично за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко