Справа № 309/419/22
Провадження № 2/309/88/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судових засідань Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності у порядку спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті батька позивачки, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2236га. з кадастровим номером :01:002:0033 розташованої АДРЕСА_1 відкрилася спадщина. Після смерті батька, з метою належного оформлення спадщини, позивачка звернулася до нотаріуса, який їй пояснив, що при житті, її батько, ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів чоловіку позивачки ОСОБА_2 , та рекомендовано звернутися до суду. ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Під час перебування у шлюбі вони набули земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 та житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 99,9кв.м., житловою площею 56,3кв.м., проте право власності на будинок та земельну ділянку зареєстровано тільки за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_5 , про що в книзі записів актів установи Магистрата міста Оломоуц район Оломоуц Чеської Республіки зроблено відповідний актовий запис про смерть.

Після смерті батька, з метою належного оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріуса, який пояснив, що при житті ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів чоловіку - позивачки ОСОБА_2 . Позивачка вважає, що майно, набуте її батьками під час шлюбу є спільною сумісною власністю її матері - ОСОБА_5 та складалася з 1/2 частини будинку та земельної ділянки розташованих в АДРЕСА_1 , оскільки частки кожного співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними.

Представник позивача, адвокат Потьомкіна О.М. надала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та на підставі наявних доказів просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач по справі ОСОБА_2 подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

З`ясувавши обставини справи та виходячи з доданих до позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що батько позивачки, ОСОБА_4 перебував у шлюбі з матір`ю позивачки, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Під час перебування у шлюбі вони набули земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 та житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 99,9 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., проте право власності на будинок та земельну ділянку зареєстровано тільки за ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_5 , про що в книзі записів актів установи Магистрата міста Оломоуц район Оломоуц Чеської Республіки зроблено відповідний актовий запис про смерть, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданому міською адміністрацією міста Оломоуц, відділом адміністративних справ, відділенням реєстрації актів цивільного стану, номер облікового бланку НОМЕР_2 . Переклад з чеської на українську мову виконано перекладачем Мороз О. Л . Підпис перекладача засвідчено приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Шкарампота В. Д. та зареєстровано в реєстрі за №3041,3042.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 видане 30 березня 2020 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. При житті, ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що буде йому належати на момент смерті і на що згідно закону матиме право - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт складено 24 лютого 2016 року зареєстровано в реєстрі за номером 19 та посвідчено секретарем Данилівської сільської ради Орос О. Д.

Позивачка вважає, що її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належала на справі спільної сумісної власності 1/2 частка житлового будинку з надвірними побудовами та 1/2 частка земельної ділянки розташованих АДРЕСА_1 . Родинний зв`язок позивачки ОСОБА_1 з батьками підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 . Судом досліджено свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 , уклали шлюб 20.04.1982 р., який зареєстровано Данилівською сільською радою Хустського району Закарпатської області. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , вказано що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про одруження позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 , вона одружилася з ОСОБА_2 та після реєстрації шлюбу взяла прізвище свого чоловіка. Факт смерті ОСОБА_5 , стверджений свідоцтвом виданим міською адміністрацією міста Оломоуц, відділом адміністративних справ, відділенням реєстрації актів цивільного стану, номер облікового бланку НОМЕР_2 . Переклад з чеської на українську мову виконано перекладачем Мороз О. Л . Підпис перекладача засвідчено приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Шкрампота В. Д. та зареєстровано в реєстрі за № 3041,3042. Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 видане 30 березня 2020 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Хустського району Закарпатської області.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно зареєстроване державним реєстратором реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області 03.02.2014 р. індексний номер: 17279002, та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 17279129 від 03.02.2014 р., з яких встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0033 розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстрована за ОСОБА_4 . Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 17279415 від 03.02.2014 р. стверджено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 . Таким чином, з досліджених документів судом встановлено, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули земельну ділянку, та житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 99,9 кв.м., житловою площею 56,3кв.м., розташовані в АДРЕСА_1 , проте право власності на будинок та земельну ділянку зареєстровано тільки за ОСОБА_4 .

Вирішуючи позов про визначення частки у майні подружжя та визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Таким чином, позивач у справі ОСОБА_1 , як донька спадкодавця ОСОБА_4 , є спадкоємцем першої черги до майна померлого батька.

Абзацом 3 пункту17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки із спільного майна, звернені стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності частини 3 статті 368 ЦК України, майно нажите подружжям під час шлюбу вважається їх спільним майном. При вирішенні спору стосовно частки сторін у спільному майні подружжя, суд виходить із того, що в силу статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене домовленістю між ними.

З огляду на вище наведене, суд констатує, що частки подружжя ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 99,9 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., розташовані в АДРЕСА_1 є рівними, де частка ОСОБА_4 становить 1/2 частину в спільній сумісній власності, а частка ОСОБА_5 становить 1/2 частину в спільній сумісній власності. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13,19,23,76-80,258-259,263-265,268,273-279,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2236га. з кадастровим номером :01:002:0033. та житловий будинок з надвірними побудовами що розташований в АДРЕСА_1 становили по 1/2 частині кожному із подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканкою АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2236га. з кадастровим номером :01:002:0033, та 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами що розташовані в АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.