ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/488/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/5844/21 Категорія: на ухвалу Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергій Олексійович про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергія Олексійовича про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергія Олексійовича про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позову заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

08.11.2021 року представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокатом Гончаром С.М. подано заяву про продовження процесуальних строків на подання відзиву та зустрічного позову ще на 15 днів. В обґрунтування заяви вказує, що відповідачі отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками 25.10.2021 року. Строк на подання відзиву спливає 09.11.2021 року. У цей же строк відповідачі наділені правом на подання зустрічного позову (такий заплановано пред`явити, оскільки, за наявними у відповідачів відомостями, позивачка заявила не про всі об`єкти, що підлягали б поділу, а саме: замовчує наявність депозитних рахунків, що були відкриті на її ім`я). Договір про надання професійної правничої допомоги відповідачі уклали 05.11.2021 року. Для підготування відзиву та зустрічного позову було підготовлено та подано декілька запитів (копії додаються), проте для отримання відповідей на них (5 робочих днів згідно закону, в окремих випадках строк виконання запиту може продовжуватися, час на поштове надсилання), опрацювання наявного матеріалу з урахуванням цих відповідей та належного підготування відзиву та зустрічного позову об`єктивно потрібно істотно більше часу.

24.11.2021 року представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокатом Ганчаром С.М. подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_3 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю та його поділ.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в поновленні строку на подачу відзиву на позовну заяву та відмовити в прийнятті до спільного розгляду та об`єднання в одне провадження з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергій Олексійович про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю та його поділ.

Роз`яснено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що вони мають право звернутися до суду із вказаним позовом в загальному порядку.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2022 року внесено виправлення в ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2022 року у справі 711/5844/21 (провадження № 2/711/717/22).

Вказати правильним:

- абзац перший резолютивної частини ухвали суду (у вступній і резолютивній частинах та повному тексті) в наступній редакції: «Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в поновленні строку на подачу зустрічного позову та відмовити в прийнятті до спільного розгляду та об`єднання в одне провадження з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергій Олексійович про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю та його поділ.».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідачі отримали ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками 25.10.2021 року. Відповідно, строк на подачу зустрічного позову закінчився 10.11.2021 року. Договір про надання професійної правничої допомоги був укладений із адвокатом Гончар С.М. 05.11.2021 року. Ті докази, які, як вказує адвокат Гончар С.М., необхідно було зібрати для подачі зустрічного позову, становлять конфіденційну інформацію і вони не могли бути надані на запит адвоката, про що останньому і так було відомо, тому необхідності в додатковому часі для отримання таких доказів для зустрічного позову, на думку суду не було. Разом з тим, оцінивши зустрічний позов, суд вважав, що відповідачі могли своєчасно подати його до суду, оскільки складання такого позову їх представником, який є професійним адвокатом, не потребувало значного проміжку часу, сам позов не є об`ємним та не є складним, тому він міг бути пред`явлений своєчасно.

Разом з тим, суд врахував і те, що даний зустрічний позов взагалі не конкретизований, оскільки відповідачі просять визнати за ними право власності на ј частину за кожним на грошові кошти, які розміщені на депозитних рахунках гр. ОСОБА_3 (позивачки за основним позовом та відповідачки за зустрічним позовом) в період її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 . Для розгляду такого позову по суті необхідно його конкретизувати (уточнити), для чого спочатку необхідно отримати докази того чи взагалі такі кошти були на рахунках ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Такі обставини потребують значного проміжку часу та суттєво затягнуть розгляд даної справи. Тому, з урахуванням наведеного, суд вважав, що хоча обидва позови і виникають із одних і тих же правовідносин, однак, на думку суду, їх спільний розгляд не є доцільним і задоволення зустрічного позову зовсім не виключає повністю або частково задоволення первісного позову, оскільки в зустрічному позові відповідачі фактично просять розділити інше майно (грошові кошти на рахунках ОСОБА_3 ), яке не є предметом первісного позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Гончар С.М., вважаючи ухвалу суду незаконною, поставлену судом з порушенням норм процесуального права, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про поновлення строку на подання відзиву та зустрічного позову, а також прийняти зустрічний позов до спільного розгляду із первісним.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов суперечливих висновків поновивши строк на подання відзиву, в той же час не поновив строк на подання зустрічного позову, який є тотожним строку на подання відзиву (частина 1 статті 193 ЦПК України). При вирішенні питання про поновлення процесуального строку суд повинен був керуватися виключно критеріями поважності причин пропуску такого строку, а не критеріями прийнятності зустрічного позову до спільного розгляду із первісним.

Вказує, що з урахуванням фактичного змісту резолютивної частини оскаржуваної ухвали суд відмовив у поновленні строку на подання відзиву та не вирішив питання про поновлення строку на подання зустрічного позову.

Зауважує, що в порушення вимог ст. 127 ЦПК України клопотання про продовження процесуального строку суд не розглянув взагалі.

При цьому за змістом ч. 2 ст.127 ЦПК України продовження процесуального строку здійснюється за заявою учасника справи до завершення цього строку, тоді як поновлення - в разі пропуску процесуального строку (ч. 1 ст. 127 ЦПК України).

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергія Олексійовича про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ.

Даною ухвалою встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позову заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали вказану ухвалу суду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Тобто п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву та зустрічної позовної заяви у вказаних осіб закінчився 10 листопада 2021 року.

08 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Гончар С.М. звернувся до суду із клопотання про продовження процесуального строку на 15 днів (т. 2 а.с. 6).

23 листопада 2021 року вказаними особами в особі їх представника подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. про визнання майна (грошових коштів) спільною сумісною власністю та його поділ, яка зареєстрована Придніпровським районним судом м. Черкаси 24.11.2021 року.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказували на те, що зі слів їх покійного батька ОСОБА_4 їм відомо, що частина його коштів була покладена на депозитні рахунки на ім`я ОСОБА_3 . Водночас сама ОСОБА_3 , заявляючи позов про поділ майна, про свої депозитні рахунки нічого не вказала. Тому просили суд визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 грошові кошти, розміщені на депозитних рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнавши, що ОСОБА_4 на момент смерті належала Ѕ частина цих коштів, відповідно визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ј частки цих коштів.

Також з метою отримання інформації про відкриті депозитні рахунки на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 долучили до зустрічної позовної заяви клопотання про витребування у ГУ ДПС в Черкаській області письмових доказів.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Аналізуючи зазначені норми права, можна дійти висновку про те, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19 (провадження № 61-12294св20).

Встановлено, що відзив та зустрічна позовна заява подані до суду 23 листопада 2021 року через засоби поштового зв`язку.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасниками справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Установлено, що відповідачі зверталися з клопотанням про продовження строку на подання зустрічного позову у передбачений частиною 2 статті 127 ЦПК України строк.

Водночас, суд першої інстанції, у порушення вимог частини 6 статті 127 ЦПК України вказане, клопотання по суті не розглянув, а тому позбавив процесуальної визначеності однієї із сторін процесу.

Враховуючи допущені порушення судом першої інстанції, а також мету та мотиви заявленого клопотання про продовження строку на подання відзиву та зустрічної позовної заяви, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку при їх вирішенні.

Крім того, відмовляючи у прийнятті до спільного провадження зустрічну позовну заяву з підстав порушення строку на її подачу, суд в той же час дійшов протилежного висновку в частині прийняття до провадження відзиву.

Колегія суддів також не погоджується із висновком суду щодо недоцільності розгляду зустрічного позову разом із первісним, оскільки вказане призведе до затягування процесу, так як спершу необхідно отримати докази того чи взагалі кошти були на рахунках ОСОБА_3 .

Оскільки вказані позови є взаємопов`язаними та витікають з одних правовідносин, щодо поділу майна ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , колегія суддів вважає доцільним та правильним їх розгляд в одному провадженні.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню за ч. 1 п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2022 року - скасувати, а матеріали цивільної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 17 березня 2022 року.

Судді: