Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2022 Справа №607/17600/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівни, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ТзОВ «Кредитсервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований у реєстрі за №23108, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредитсервіс» заборгованості за кредитним договором №200911-007 від 11.09.2020 року, за період з 11.09.2020 року по 10.06.2021 року, на загальну суму 29 928 грн. 71 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис №23108 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредитсервіс» заборгованості за кредитним договором №200911-007 від 11.09.2020 року, за період з 11.09.2020 року по 10.06.2021 року, на загальну суму 29 928 грн. 71 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18 308,71 грн.; прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом становить 10 620,00 грн. та плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Позивач вважає, що даний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису приватним виконавцем. Зазначає, що вказана у виконавчому написі сума грошовий коштів розрахована не вірно, сума заборгованості не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Із тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ Укрїни від 29.06.1999 року за № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі нотаріально посвідчених договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 02.09.2020 року дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Данич О.Ф. не отримувала від стягувача чи боржника первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_1 , а також суми простроченої заборгованості, комісії, строкової заборгованості та заборгованості по процентах, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Відсутні відомості і про те, на підставі якого розрахунку був вчинений виконавчий напис. Позивач не погоджується та вважає недоведеним факт видачі позивачеві суми кредиту за кредитним договором. Виконавчий напис вчинено без повідомлення боржника про наявність боргу та вчинення виконавчого напису. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно поінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «Кредитсервіс». Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості. Даний факт свідчить про відсутність безспірності заборгованості боржника, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки, ТОВ «ФК «Кредитсервіс», шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса від 16 червня 2021 року, порушив права та законні інтереси ОСОБА_1 , остання змушена звернутися за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» відзиву на позов не подав.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівни, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович письмових пояснень щодо позову не подавали.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась подавши заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. Справу просить розглядати у її відсутності.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялася про місце та час розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, відносно вирішення спору покладаються на думку суду.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за заявою представника ТзОВ «Кредитсервіс» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №23108, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором №200911-007 від 11.09.2020 року, укладеним з ТзОВ «Кредитсервіс», ідентифікаційний код юридичної особи 41125531, місцезнаходження: 01133, м. Київ вул.. Є.Коновальця, 36-Д, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк», заборгованості за кредитним договором №200911-007 від 11.09.2020 року, стягнуто заборгованість за період з 11.09.2020 року по 10.06.2021 року в розмірі 28 928,71 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18 308,71 грн.; прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом становить 10 620,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами та пенею становить 0,00 грн., а також плата за вчинення цього виконавчого напису. Загальна заборгованість Боржника становить 29 928 грн. 71 коп.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, 19 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., відкрито виконавче провадження №66567494 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредитсервіс» заборгованості в розмірі 29 928,71 грн.

19 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1

25 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пунктів 1 - 9 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., № 296/5 (надалі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах (згідно Переліку), що встановлюють заборгованість, і які мають бути подані нотаріусу, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, зміст якої встановлений пунктом 2 глави 16 Порядку.

Пункт 3 глави 16 Порядку визначає виключний перелік умов вчинення виконавчого напису. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктами 3.3., 3.4. глави 16 Порядку встановлено, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис-вчиняється у межах цього строку, а строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пунктом 3.5. глави 16 Порядку також встановлена імперативна норма, яка передбачає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно правової позиції, яка висловлена ВС України у справі за №6-887цс17 від 05.07.2017 року з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова).

Проте, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до зазначеної Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові у справі №910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, п.п. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем, а також третьою особою приватним нотаріусом Киїівського міського нотаріального округу Данич О.Ф. не надано доказів, які б спростовували твердження позивача.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, беручи до уваги те, що заборгованість боржника не є безспірною, доказів, які б спростовували твердження позивача, зазначені нею у позові, відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, впорядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівни, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 16 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №23108, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №200911-007 від 11.09.2020 року за період з 11.09.2020 року по 10.06.2021 року на загальну суму 29 928 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн. 71 коп., таким, що не підлягає до виконання.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан