ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2713/22 Справа № 205/5004/19 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Калугер і к» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Калугер і к» про стягнення матеріального збитку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Калугер і к» про стягнення матеріального збитку.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18 березня 2019 року з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем, що належить відповідачу, транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень. Так як водіями спільно складено повідомлення про ДТП без виклику співробітників поліції, страховиком відповідача позивачу сплачено відшкодування в розмірі 50 000 грн.. Однак, відповідно до висновку експерта, складеного на замовлення позивача, вартість відновлюваного ремонту складає 137 294,08 грн., вартість матеріального збитку становить 143 409,36 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальний збиток в розмірі 93 409,36 грн., а також витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 1500 грн..

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме, стягнуто на його користь з відповідача матеріальний збиток у розмірі 80 429,40 грн.. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання розподілу між сторонами судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що обґрунтованою та доведеною є сума матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - 80 429,40 грн..

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Калугер і к» посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вказаний позов пред`явлений до власника транспортного засобу, який не брав участі у дорожньо-транспортній пригоді. Також апелянт вказує, що позивач хоче змусити відповідача сплатити за нові деталі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Калугер і к» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 18 березня 2019 року у місті Дніпро по вул.. Набережна Заводська, 19, сталася ДТП за участю автомобіля «DAF XF 105/460», який знаходився під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Ford Fiesta», який належить ОСОБА_1 ..

В результаті даної ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

На момент дорожньо-транспортної пригоди позивач мав дійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM4999446 у ТДВ «СК "Ю.Ес.Ай.».

Цивільно-правова відповідальність водія відповідача була застрахована діючим полісом № AM2749175 ПрАТ «УПСК».

Встановлено, що 18 березня 2019 року водіями було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

При цьому, вказане повідомлення підписано сторонами без зауважень, графа «Мої зауваження» не заповнена обома сторонами.

З набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17 лютого 2011 року, яким внесено зміни та доповнення до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дозволено учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Згідно п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище ЗУ, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

На виконання ЗУ від 17 лютого 2011 року, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11 серпня 2011 № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у Європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Як вбачається із повідомлення про ДТП від 18 березня 2019 року, воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП, зафіксовано місце зіткнення у схемі ДТП. Обидва водія визнали, що зіткнення відбулось під час руху транспортних засобів в одному напрямку у різних смугах та при зміні смуги водієм автомобіля «DAF XF 105/460».

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку з тим, що учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, Європротокол або Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18 березня 2019 року, яке складене учасниками ДТП, відповідно до норм чинного законодавства є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Розпорядженням Держкомфінпослуг № 698 від 17 листопада 2011 року «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» визначено, що максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року становить 50 000 гривень.

Після отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, ПрАТ «УПСК» проведено огляд транспортного засобу позивача (а.с.117-118).

Встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 та рахунку ФОП ОСОБА_3 страховиком виплачено відшкодування в розмірі 50 000 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3 ..

Отже, в даному випадку страховик виконав свій обов`язок з відшкодування, сплативши максимальний розмір страхової виплати, яка передбачена законодавством у разі використанні учасниками ДТП спільного повідомлення про ДТП (Європротоколу).

Відповідно до висновку експерта № 1505/19/19 автотоварознавчої експертизи з визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику КТЗ від 11 травня 2019 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість матеріального збитку складає 143 409,36 грн., вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Ford Fiesta», пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 137 294,08 грн., а без урахування складової ПДВ 119 491,83 грн..

Згідно з актом № 4 від 25 вересня 2019 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) з ремонту автомобіля «Ford Fiesta», підписаного ФОП ОСОБА_3 та представником власника автомобіля, загальна вартість ремонту склала 130 429,40 грн., що підтверджується чеками про оплату вартості ремонтно-фарбувальних робіт та запчастин на суму 31 429,40 грн. та 49 000 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України № 31/4-66оц від 17 травня 2019 року станом на 16 травня 2019 рок транспортний засіб «DAF XF 105/460», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 05 лютого 2014 року зареєстровано за ТОВ «Калугер і К».

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Встановивши, що відповідач є власником транспортного засобу «DAF XF 105/460», страхове відшкодування становило 50 000 грн., що є меншим від фактичного розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що різниця між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача.

Відтак, суд вірно стягнув з відповідача на користь позивача матеріального збитку в розмірі 80 429,40 грн. (130 429,40 грн. фактичних витрат - 50 000 грн. страхового відшкодування).

При цьому, суд вірно відмовив стягнені витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх недоведеності.

Доводи апелянта в скарзі про те, що вказаний позов пред`явлений до власника транспортного засобу, який не брав участі у дорожньо-транспортній пригоді, позивач хоче змусити відповідача сплатити за нові деталі, - колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Крім того, вказані доводи були предметом дослідження судом першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд апеляційної інстанції. Відповідачем на спростування заявлених позовних вимог ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано належних та допустимих доказів.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, врахувавши заявлені позовні вимоги та підстави, на які сторони посилалися в обґрунтування своїх вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Калугер і к» - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко