26.01.2022 Єдиний унікальний номер 2-2018/10
Справа №2-2018/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У заяві просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а також скасувати заочне рішення, прийняте Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року по цивільній справі № 2-2018/10 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року в розмірі 1 604 760,77 грн. та розподілено судові витрати. Відповідач ОСОБА_1 зазначив, що директор ТОВ «Прем`єр Естейт» ОСОБА_3 шляхом введення в оману змусив свого працівника ОСОБА_2 укласти кредитний договір з позивачем та договір поруки. Грошові кошти за кредитним договором були фактично одержані ОСОБА_3 . Оскільки кредитний договір та договір поруки укладались із наміром шахрайських дій, супроводжувалися наданням неправдивих відомостей та документів, у тому числі щодо особи справжнього позичальника та мети використання коштів, вказані правочини є нікчемними, оскільки порушують публічний порядок та спрямовані на незаконне заволодіння грошовими коштами. Також у заяві вказано, що відповідач про розгляд справи не повідомлявся.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2021 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання, а також поновлено строк на подання ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення.

27 жовтня 2021 року від представника АТ «УкрСиббанк» надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. Заперечення обґрунтовано тим, що заявник повідомлявся про розгляд справи за адресою його реєстрації, тому про розгляд справи був обізнаний. Банк свої зобов`язання щодо надання кредиту виконав, ОСОБА_2 згоду з умовами договору засвідчила, підписавши кредитний договір, подальше розпорядження коштами позичальником покладається винятково на позивальника. У разі доведення вини ОСОБА_3 в неправомірному заволодінні чужими коштами, в тому числі грошовими коштами ОСОБА_2 , відповідачі мали змогу виступити цивільними позивачами в межах кримінального провадження. На підставі викладеного представник банку просив заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 заяву підтримала, просила задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Про причини неявки не сповістили. За таких обставин, з урахуванням ч. 1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд заяви про перегляд заочного рішення за їх відсутності.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та заяви про перегляд заочного рішення, доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року в розмірі 1 604 760,77 грн. та розподілено судові витрати (а.с.1-2).

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів заяви та судової справи, заявником не надано жодного доказу, який свідчить про поважність причин неявки в судове засідання та не подання відзиву на позов. Припущення заявника щодо неповідомлення його судом про дату, час та місце розгляду справи суперечить тексту судового рішення та не підтверджено доказами.

При цьому, відповідно до норм процесуального закону сама лише наявність поважних причин неявки в судове засідання та не подання відзиву, не є підставою для скасування заочного рішення.

Як вбачається з заяви про перегляд заочного рішення, заперечення заявника проти вимог позивача ґрунтуються на тому, що кредитний договір та договір поруки є нікчемними, оскільки їх укладення супроводжувалося наданням неправдивих відомостей та документів. На підтвердження чого заявником надано постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2012 року про припинення кримінальної справи по звинуваченню ОСОБА_3 , звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію».

Однак, кредитний договір та договір поруки були підписані відповідачами, що ними не заперечувалося, окрім того, для укладення кредитного договору до банку звернулася особисто ОСОБА_2 та надала для цього необхідні документи.

Отже, відповідач ОСОБА_2 після укладення кредитного договору розпорядилася кредитними коштами на власний розсуд, тому надана заявником постанова суду не відноситься до предмету спору в даній справі.

Враховуючи викладене, та оскільки заявником не надано істотних доказів для правильного вирішення справи, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 284, 287, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2010 року по цивільній справі №2-2018/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.Г.Остапенко