Справа № 297/205/22
24 лютого 2022 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого ІЛЬТЬО І. І.,
при секретарі Гарані О. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовну заяву ОСОБА_1 до Берегівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з позовом до Берегівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 серпня 2008 року, він звернувся із заявою до Берегівської міської ради в порядку ст. 118 Земельного кодексу Украни про надання йому у власність земельної ділянки, за давністю користуванняя орієнтовною лощею 1,0000 для веденя особистого селянського господарства на території Берегівської міської ради, в межах населеного пункту. Даною земельною ділянкою, ОСОБА_1 користується більше 40 років. Крім того, вищезгадана земельна ділянка, перебувала у користуванні його родини з 1927 року, а саме покійного діда ОСОБА_2 . Зазначив, що за весь час, він та його родина постійно доглядали та обробляли земельну ділянку, очищали від чагарників, переорювали та не ліквідовували стихійні сміттєзвалища за власний рахунок ліквідовував.
20 грудня 2021 року, ОСОБА_1 отримав рішення Берегівської міської ради № 1492 прийняте на засіданні 12 сесії VIII скликання, яким йому було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегове, в межах населеного пункту, оскільки дана земельна ділянка не належить до земель сільськогосподарського призначення (невідповідність місця розташування об`єкта) та у зв`язку з необхідністю проведення рекультивації порушених земель.
В зв`язку з вищенаведеним, позивач вважає, що вказані дії відповідача є протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси в частині реалізації права на землю, так як не були враховані всі обставини.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без йогоїї участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Берегівської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Суд, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 30 серпня 2008 року, позивач звернувся із заявою до Берегівської міської ради, про надання йому в межах населеного пункту у власність за давністю користуванняя земельної ділянки, орієнтовною лощею 1,0000 для веденя особистого селянського господарства на території Берегівської міської ради в порядку ст. 118 Земельного кодексу України. Згідно заяви позивач посилався на те, що даною земельною ділянкою, він користуюсь вже більше 40 років. Крім того, вищезгадана земельна ділянка, перебувала у користуванні родини позивача з 1927 року, а саме володінні його покійного діда ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі продажу від 29 квітня 1927 року та архівною довідкою № 86/01-12 від 12.11.2020 р. З того часу та поданий час його родина доглядає та обробляє дану земельну ділянку.
Разом з тим, за результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_1 10.12.2021 року рішення Берегівської міської ради № 1492, яке прийняте на засіданні 12 сесії VIII скликання, було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведеня земельної ділянки у власність за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегове, в межах населеного пункту. Дане рішення про відмову мотивоване тим, що дана земельна ділянка не належить до земель сільськогосподарського призначення (невідповідність місця розташування об`єкта) та у зв`язку з неохідністю проведення рекультивації порушених земель.
Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої - дев`ятої цієї статті громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Разом з тим, судом встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність позивачу були подані Берегівській міській раді Закарпатської області 30 сепня 2021 року, однак всупереч вимогам частини сьомої статті 118 ЗК України Берегівсська міська рада не розглянула питання про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за давністю користування позивачу.

Згідно частини десятої, одинадцятої статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно з частиною шістнадцятою статті 186 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії цих висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 17 ст. 186 ЗК України).

За змістом частини вісімнадцятої статті 186 ЗК України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України «Про землеустрій»; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав;відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;визнання угоди недійсною;визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;відшкодування заподіяних збитків;застосування інших, передбачених законом, способів.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ`при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чиорганів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями зпитань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції(зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чикористування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. N 899-IV ( 899-15 ) "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай).

З огляду на вищевказане, суд вважає, що бездіяльність Берегівської міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення про затвердження поданих позивачем проектів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок у власність останньому та про безоплатну передачу спірних земельних ділянок у власність позивачу, є протиправною.

Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач ОСОБА_3 , як на підставу своїх вимог, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 82, 89, 206, 229, 235, 247 ч. 2, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 12, 116, 118, 121, 122, 152, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 16, 21 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Берегівську міську раду повторно розглянути на черговому засіданні сесії Берегівської міської ради, заяву громадянина ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 30.08.2021 року по суті, шляхом надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею - 1,0000 га., для ведення особистого селянського господарства на території Берегівської міської ради, в межах населеного пункту.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іван ІЛЬТЬО