Справа № 938/208/21
Провадження № 2-п/938/1/22
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

10 березня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді Чекан Н.М.

за участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином,-

ВСТАНОВИВ:

28.02.2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином,Ю та просив скасувати вказане заочне рішення, і призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Заяву обґрунтовує тим, що Верховинським районним судом Івано-Франківської області розглянуто цивільну справу №938/208/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, та ухвалено заочне рішення від 26 серпня 2021 року, згідно резолютивної частини якого суд позов задоволено частково, а саме стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень.

Стверджує, що про розгляд справи та наявність рішення суду від 26.08.2021 року дізнався після передачі на виконання виконавчого листа до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У зв`язку з цим звернувся до суду для отримання копії рішення, яке фактично отримав 08.02.2022 року. Судові повістки під розписку не отримував, а також не відмовлявся від їх отримання, оскільки поштових повідомлень не отримував взагалі, просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення зазначив, що погоджується із доводами позивача, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, однак не в розмірі 200 000 гривень, а вважає частково обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень.

Заявник, який подав заяву про перегляд заочного рішення (відповідач ОСОБА_2 ) та його представник - адвокат Грабовська І.В. подали заяву про розгляд даної справи у їх відсутності (а.с.151). Їх неявка не перешкоджає розгляду справи (ст. 287 ЦПК України).

У судове засідання з`явивлася ОСОБА_1 , яка просила заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Матеріали справи свідчать, що рішення суду від 26.08.2021 року по вказаній справі прийняте без участі відповідача (а.с.112-114).

Як встановлено судом, 28.02.2022 року на адресу суду надійшла заява від відповідача про перегляд заочного рішення (а.с.134-146), оскільки копію рішення він отримав 08.02.2022 року (а.с. 133).

Згідно зі ст.284 ЦПК учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 повне заочне рішення суду в день проголошення не отримував, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки така заява подана у строк, що не перевищує двадцяти днів з дня вручення їй повного заочного рішення.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з відповіддю Виконавчого комітету Вишгородської міської ради №2-28/1151 від 13.04.2021 року інформація про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня в Реєстрі територіальної громади (а.с.34).

Відповідно до відповіді Верховинської селищної ради позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , а тому відповідно до ч.3 ст. 28 ЦПК України дана справа підсудна Верховинському районному суду (а.с.33).

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , а також АДРЕСА_4 .

За вказаною адресою ( АДРЕСА_3 ) відповідачу ( ОСОБА_2 ) направлялись копія позовної заяви, копія ухвали, судова повістка на 28.04.2021 року, які повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.36-39).

Крім того, суд звертає увагу, що за адресою: АДРЕСА_4 , яка вказана ОСОБА_2 в заяві про перегляд заочного рішення, як місце його проживання, також направлялися йому судові виклики на 19.05.2021 року, 09.06.2021 року, 22.06.2021 року, 06.07.2021 року, 28.07.2021 року, які поверталися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.54, 70-73, 85-88, 93-96, 103-106).

Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Тому ОСОБА_2 викликався в судові засідання до суду шляхом опублікуванням оголошень на веб- сайті судової влади.

Зокрема, згідно з оголошеннями на веб-сайті судової влади від 31.05.2021 року, 09.06.2021 року, 22.06.2021 року, 27.07.2021 року, 09.08.2021 року ОСОБА_2 викликався до суду на 09.06.2021 року., 22.06.2021 року, 06.07.2021 року, 28.07.2021 року, 04.08.2021 року, 26.08.2021 року (а.с. 55, 63, 77, 97, 109).

А тому відповідно до правового аналізу норми ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 при ухваленні заочного рішення від 26.08.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до нього про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, вважається належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`являвся та не повідомляв про причини неявки, а тому у суду відсутні підстави вважати, що розгляд справи в подальшому відбувався за його відсутності з поважних причин.

Крім того заявником не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи.

Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення погоджується з із доводами позивача, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, однак не в розмірі 200 000 гривень, оскільки чіткого механізму вирахування розміру моральних збитків, та посилається на те, що при визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. Крім того сума у розмірі 200 000 гривень є непосильною для нього. Вважає частково обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень.

У заочному рішенні Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.08.2021 року в повній мірі обгрунтовано суму стягнення з відповідача на користь позивача, а саме вказано про те, що мати померлого та її сім`я перенесли сильне психологічне потрясіння, фізичний біль та страждання, і що внаслідок цього істотно змінився їх спосіб життя, значно погіршився стан здоров`я, порушився звичний для них ритм та уклад побуту. Матір зазнала непоправного горя втративши рідного сина молоду, здорову людину. А тому суд вважає, що безумовно діями відповідача було заподіяно моральну шкоду позивачу. Однак, враховуючи характер та обсяг понесених позивачем душевних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, глибину немайнових втрат, в той же час ґрунтуючись на засадах розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення цивільного позову шляхом стягнення із відповідача на користь позивача ОСОБА_1 200 000 гривень., в якості відшкодування моральної шкоди, і що саме такий розмір є розумною та справедливою компенсацією душевних страждань позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України скасування заочного рішення можливе лише за наявності двох підстав: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на роз`яснення, надані в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної вище статті та роз`яснень Пленуму ВСУ вбачається, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин одночасно: 1) відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявником не доведено та не надано будь-яких доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість прийнятого судового рішення. Доводи, викладені відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення, зводяться лише до незгоди з ухваленим рішенням суду.

Водночас, подання заяви про перегляд заочного рішення розцінюється судом як зловживання процесуальними правами та намагання ухилитись від виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону спору про громадянські права та обов`язки цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України». Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами (пункт 46 рішення у справі «Рябих проти Росії»). Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 року зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними. В даній ситуації суд виходить з того, що оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. 288 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Наталія ЧЕКАН