Справа № 712/2003/22 Провадження № 4с/712/32/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Черкаський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області на бездіяльність Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, мотивуючи свої вимоги тим, 28 квітня 2009 року Центральним відділом ДВС Черкаського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 12594612 з примусового виконання рішення Петрозаводського міського суду Республіки Карелія (Російська Федерація), допущеного до виконання на території України ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2008 року у справі № 2к-2/08. Відповідно до вказаного рішення суду він мав сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно.

Скаржник у своїй скарзі зазначає, що в межах виконавчого провадження № 12594612, постановою державного виконавця серії № 770080 від 22.10.2009 року, накладено арешт на все його майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . 06.03.2015 року державним виконавцем ЦВ ДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Розкошною Я.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 12594612 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

31.01.2015 року ЧРВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 47067806 з примусового виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2008 року у справі № 2к-2/08. Скаржник вказує, що сплачував регулярно на депозитний рахунок виконавчої служби аліменти згідно рішення суду, однак, ОСОБА_2 не отримувала цих аліментів та вони зараховувалися в рахунок Державного бюджету України. В подальшому державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав перешкоджання стягувачем виконавчому провадженню, яке виявилося у ненаданні стягувачем реквізитів рахунку для перерахування аліментів згідно рішення суду. Під час закриття виконавчого провадження державним виконавцем не вирішено питання щодо зняття арешту на майно боржника, про що боржнику не було відомо, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу боржнику не надсилав. На адвокатський запит ЧРВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області листом від 15.02.2022 року повідомило, що матеріали виконавчого провадження знищено та зняти арешт вони не можуть. Отже, строк виконання зобов`язань боржника за аліментами припинився 19.01.2017 року, а він продовжував сплачувати аліменти згідно рішення суду, тому відсутні правові підстави для повторного відкриття виконавчого провадження, оскільки син досяг повноліття, а наявність арешту на все майно порушує його права на вільне розпорядження власним майном.

Просить скасувати постанову про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 770080, винесену 22.10.2009 року Центральним відділом Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.03.2022 року відкрито провадження по скарзі та призначено до розгляду.

Скаржник в судове засідання не з`явився, його адвокат Чорноіваненко Д.О. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримує та просить його задоволити.

Стягувач ОСОБА_2 та державний виконавець в судове засідання не з?явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Петрозаводського міського суду Республіки Карелія (Російська Федерація) від 02.11.2007 року позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнено аліменти на утримання сина в розмірі ј частини заробітної плати та іншого доходу щомісячно, починаючи з 26.09.2007 року і до досягнення повноліття дитиною.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2008 року надано дозвіл на виконання на території України вказаного рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини.

З матеріалів скарги вбачається, що виконавчий лист № 2к-2/08 виданий Соснівським районним судом м. Черкаси (ВП 12594612) на виконання рішення суду перебував на виконанні у Центральному відділі ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, та постановою державного виконавця відділу державної служби Черкаського міського управління юстиції Павленко І.А. від 22.10.2009 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

З Інформації про виконавче провадження від 03.02.2022 року встановлено, що виконавче провадження № 12594612 закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС).

В подальшому виконавчий лист № 2к-2/2008 виданий Соснівським районним судом 08.04.2009, перебував на виконанні у Черкаському районному відділі ДВС ГТУЮ у Черкаській області та постановою державного виконавця Биченко І.В. повернено стягувану на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

В постанові зазначено, що на неодноразові виклики до державного виконавця стягувач ОСОБА_2 не з`явилася, на вимогу надати реквізити для перерахування коштів по стягненню аліментів не відреагувала та реквізити не надала, таким чином перешкоджаючи проведенню виконавчих дій, по перерахуванню коштів з депозитного рахунку відділу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Факт закінчення вказаного виконавчого провадження підтверджується листом Черкаського відділу ДВС у Черкаському крайні Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.02.2022 року. Також в листі зазначено, що виконавче провадження знищено, згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення (за терміном зберігання), арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , вказаним відділом ДВС не накладався.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Судом встановлено, що при накладенні арешту на майно скаржника, на виконанні у державного виконавця відділу державної служби Черкаського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2к-2/2008 виданий Соснівським районним судом 08.04.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.09.2007 року і до його повноліття.

Частиною 1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Скаржник в скарзі вказує, що сплачував регулярно на депозитний рахунок виконавчої служби аліменти згідно рішення суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України.

Приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження державний виконавець не виконав належним чином своїх обов`язків, оскільки не вирішив питання про зняття арешту з майна боржника при закінченні виконавчого провадження та поверненні виконавчого листа.

Наявність арешту на належне скаржнику майно обмежує його право на вільне розпорядження майном.

Державним виконавцем не наведено належними та допустимими доказами правомірності накладення арешту на майно скаржника, на даний час, а наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про накладення арешту перешкоджає останньому вільно розпоряджатись своїм майном.

Більш того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь якого з ОСОБА_1 стягувались аліменти досяг повноліття ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки судом встановлено, що при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не вирішено питання щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , що є порушення прав останнього, тому дані обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що вимоги скаржника є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Павленко І.А. від 22.10.2009 року серії АА № 770080 про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали складений 28.03.2022