Справа № 350/1510/20
Номер провадження 2/350/18/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2022 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Пулика М.В.,
з участю секретаря судового засідання Видойник І.П.,
позивача ОСОБА_1
представника позивача адвоката Родікова І.С.
представника відповідачки адвоката Сметанікова А.В.,
представника третьої особи Яремій Н.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім цього, просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей, виконання даного рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання, та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі.
В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 18 жовтня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою від якого мають трьох малолітніх дітей, синів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, тому рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2014 року шлюб між ними розірвано, синів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено на проживанні разом з матір`ю ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що відповідачка не здійснювала належного догляду за дітьми, не брала участі у їхньому вихованні та не опікувалась ними, тому рішенням Рожнятівського районного суду від 22 квітня 2016 року визначено місце проживання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 разом з ним. Відповідачка життям та здоров`ям дітей зовсім не цікавиться, всі питання щодо їх виховання вирішуються ним самостійно без участі відповідачки, так як остання припинила з ним та дітьми спілкування, не виконує жодного з покладених законом на батьків обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової чи будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Окрім цього відповідачка не приходить до дітей, не бачить їх, вона ухиляється від піклування та виховання дітей, не проявляє про дітей щонайменшої материнської турботи, не спілкується з синами.
Також, відповідачка створила нову сім`ю, одружившись з ОСОБА_10 , народила ще дитину, а про вищевказаних дітей повністю забула, тому вихованням синів займається виключно він, його мати та його сестра.
В 2019 році ним вже піднімалось питання про позбавлення відповідачку батьківських прав відносно синів. На час розгляду справи відповідачка запевняла, що бажає приймати участь у вихованні дітей та має намір надавати дітям матеріальну допомогу, оскільки влаштувалась на роботу. З даних підстав рішенням Рожнятівського районного суду від 13.02.2020 року в його позові щодо позбавлення відповідачки батьківських прав, було відмовлено.
Не зважаючи на таке рішення суду, відповідачка свого ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінила, матеріально дітям не допомагає, з того часу взагалі перестала цікавитись дітьми та жодного разу з синами не бачилась. Тому він змушений звернутися з даним позовом до суду.
08.12.2020 відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що вважає позов безпідставним. Так, позивач звернувся до суду з позовом, який вже було вирішено судом. Письмові докази, в тому чилі висновок органу опіки і піклування, яким обґрунтовується позов, були вже предметом розгляду судом. Вказала, що цікавиться дітьми, за можливості вона завжди до них приїжджає, в цьому році була останнього разу в липні місяці до пологів, не зважаючи на ті несприятливі умови, які спричинилися епідемічною ситуацією в країні. Зараз же вона не має змоги часто їздити на далекі відстані, адже грудна дитина на руках, а з такою дитиною на руках громадським транспортом їздити десь і небезпечно в теперішній час для здоров`я дитини, в першу чергу. Залишати таку дитину на догляд сторонніх осіб, коли чоловік на роботі, на тривалий час також не вбачається можливим. Не визнає також і тих умов, які нічим не обґрунтовані і які, нібито, шкодять інтересам дітей, адже її батьківські права аж ніяк не можуть суперечити інтересам дітей, швидше навпаки, оскільки в позивача діти проживають у неповній сім`ї, а, як встановлено рішенням суду від 13.02.2020., зі слів самих же дітей, вони бажають спілкуватися зі нею і те, що на сьогодні місце їх проживання визначено з батьком, теж не є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Вважає позов повністю безпідставним.
Окрім того, вважає, що саме питання про позбавлення її батьківських прав самих цих прав чи підстав їх позбавлення прямо не стосується, а позивач переслідує лише матеріальну вигоду, пов`язану із можливістю отримати якийсь додатковий правовий статус щодо дітей і пов`язані з цим державні гарантії. Також, постає питання про те, коли в нього є час займатись дітьми, якщо він здійснює догляд за перестарілою сторонньою особою, яка не є членом його сім`ї?
Що ж стосується вимоги про стягнення аліментів на дітей, то, по суті цієї вимоги вона не заперечує, але на сьогодні в неї відсутні доходи, з яких за законом можливо стягувати аліменти.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Родіков І.С. позов підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула. У попередніх судових засіданнях проти позову заперечувала та пояснила, що проживає в с. Дем`янів Галицького району Івано-Франківської області у будинку своїх батьків. На даний час вона в друге вийшла заміж, та перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 . Вона не хоче щоб її позбавляли батьківських прав відносно синів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , бажає приймати участь у їх вихованні. ІНФОРМАЦІЯ_4 вона народила дитину, тому немає змоги провідувати своїх дітей. Зазначила, що до пологів декілька разів приїжджала в с. Лоп`янка до свого батька ОСОБА_11 , де бачилася зі своїми дітьми. Дітям вона нічого не купляє та не передає, через важкий матеріальний стан. Вважає, що позивач, шляхом позбавлення її батьківських прав, хоче отримувати гроші на діти. Вважає висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необґрунтованим та незаконним. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно малолітніх дітей, оскільки вона бажає піклуватися про своїх дітей, а тому просила у задоволенні позову відмовити.
Представник відповідачки - адвокат Сметаніков А.В. у судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки. Вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав не є в інтересах дітей. Позивач та його мати негативно налаштовує дітей відносно матері. В час пандемії коронавірусу відповідачці важко добиратися до місця проживання дітей, що негативно впливає на можливість матері бачитися з дітьми. Просив не позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів, то просив суд в їх задоволенні відмовити, оскільки матеріальне становище ОСОБА_2 на даний час є вкрай незадовільним.
Представник органу опіки і піклування Яремій Н.Б. у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала повністю, зазначила, що орган опіки і піклування надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачку, оскільки остання не приймає жодної участі у вихованні та утриманні синів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , хоча будь-які перешкоди у цьому відсутні. Вважає, що малолітні діти повністю позбавлені материнської турботи. Позивач в повній мірі дбає про благополуччя дітей.
Опитаний у судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 в присутності соціального педагога ОСОБА_12 та тематичного психолога ОСОБА_13 суду пояснив, що маму він бачив останній раз два роки тому. Мама до нього не телефонує, не приходить, через що «він її нехоче знати». Мати їх з братами не провідує, ніколи до них не приїжджає, не купляє подарунків.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України).
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей виданих повторно серії НОМЕР_1 від 21.01.2016, серії НОМЕР_2 від 21.01.2016, серії НОМЕР_3 від 21.01.2016 (а.с.7,8,9).
Відповідно до рішення Рожнятівського районного суду від 22 квітня 2016 року, визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 ( а.с. 11-11-зворот).
З актів обстеження житлово-побутових умов сім`ї та матеріально-побутових умов, складених комісією Лоп`янського старостинського округу Долинської ОТГ від 24 жовтня 2019 року вбачається, що малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_14 по АДРЕСА_1 , у задовільних матеріально-побутових умовах. Батько ОСОБА_1 належним чином займається вихованням дітей, відповідально ставиться до їхнього навчання, відвідує батьківські збори, співпрацює з вчителями (а.с. 19-20).
Згідно наданої характеристики за місцем проживання, ОСОБА_1 характеризується виключно з позитивної сторони (а.с.15).
Відповідно до характеристик Лоп`янської ЗОШ І-ІІІ ступенів, де навчаються діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останні характеризуються виключно з позитивної сторони, а їх фізичний розвиток відповідає віковим нормам (а.с. 16-18).
З висновків органу опіки і піклування Рожнятівської РДА від 21 січня 2020 року № 11/04-13 та від 25 листопада 2020 (а.с.21, 31) вбачається, що ОСОБА_1 створив дітям належні умови для проживання та розвитку, з його слів та показів родичів останнього на засіданні комісії, мати дітей ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не бере, жодної матеріальної допомоги не надає. Орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх синів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Згідно рішення Рожнятівського районного суду від 13.02.2020 вбачається, що під час розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба Орган опіки і піклування Рожнятівської державної адміністрації Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, в судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечила, що тривалий період часу не приймає належної участі в житті своїх дітей, що вказувало на наявність формальних підстав для позбавлення її батьківських прав, але суд врахував, що це є крайнім заходом впливу, та зважаючи на те, що ОСОБА_2 бажала виправитися та приймати участь у вихованні, навчанні та матеріальному утриманні дітей та докази у справі вказували на можливе виправлення ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що за даних обставин необхідності позбавляти відповідачку батьківських прав немає та відмовив в позові. Водночас, судом було попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх синів та покладено на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.
Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей Долинської міської ради від 08.07.2021 №108 (а.с.75-76) підтверджено, що з метою захисту прав та інтересів дітей, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Долинської міської ради прийшов до переконання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що на даний момент відповідачка продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, хоча має можливість їх виконувати, бажання щодо налагодження стосунків з синами відповідачка не виявила.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка, після рішення у справі за позовом до неї про позбавлення батьківських прав не доклала належних зусиль для того, щоб брати належну участь в житті своїх синів.
Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідачки щодо участі в вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя дітей має місце протягом тривалого часу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто особа має повністю розуміти наслідки своєї винної поведінки.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України ).
Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , після ухвалення рішення судом про відмову в задоволенні позову про позбавлення її батьківських прав та її попередження про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх синів, продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, не змінила своє ставлення до виховання дітей, не прагне налагодити стосунки з дітьми, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не цікавиться їхнім життям, не спілкується із дітьми та не піклується про стан здоров`я, не надає дітям доступу до культурних та інших цінностей.
Аналіз вищенаведених судом доказів, які надав суду позивач, дає суду підстави прийти до переконання про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню синів, а тому її слід позбавити батьківських прав.
Крім того, у відповідності достатті 171 СК України при вирішенні даного спору було враховано думку сина сторін, який пояснив, що давно не бачив свою матір, вона не бере участі у його та братів вихованні. Суд, вважає безпідставними доводи відповідачки та її представника про те, що позов заявлено з мотивів фінансового збагачення шляхом отримання допомоги від держави, оскільки позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачку обов`язку також матеріально утримувати дітей.
Згідно ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх дітей позивача і на переконання суду, може сплачувати аліменти на утримання дітей.
З урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання трьох синів у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин, позовної вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь аліментів, також підлягають до задоволення.
Питання судових витрат, пов`язаних з розглядом справи суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 5, 7, 19, 84,151, 164, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей, синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2020 року і до повноліття дітей.
Виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 18.02.2022.

Суддя: