ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року

м. Суми

Справа №585/2431/21

Номер провадження 22-ц/816/389/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Євтюшенкової В.І. у м. Ромни Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що з 14 серпня 2018 року вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ "Роменський завод продтоварів», працювала на посаді оператора лінії у виробництві торгової продукції. 18 серпня 2021 року згідно з наказом товариства №53/к позивачку звільнено з роботи за власним бажанням (ст. 38 КЗпПУ). На дату звільнення з нею не проведено розрахунку, не виплачена заборгованість по заробітної плати у розмірі 29567 грн.03 коп.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просила суд стягнути з ТОВ "Роменський завод продтоварів» на свою користь 29567 грн 03 коп. заборгованості по заробітній платі, 2000 грн у відшкодування моральної шкоди та 1500 грн у відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь ОСОБА_1 29567 грн 03 коп. заборгованості по заробітній платі та 2000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь позивача ОСОБА_1 1500 грн витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь держави судовий збір у розмірі 1816 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Роменський завод продтоварів», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з товариства на користь держави судового збору у розмірі 1816 грн 00 коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позовні вимоги ОСОБА_1 носять майновий характер, а отже судовий збір розраховується виходячи із загальної ціни позову, а не за кожну вимогу окремо. Позивачкою при зверненні до суду судовий збір не сплачувався, але зазначено, що ціна позову за двома вимогами майнового характеру становить 29567 грн 03 коп., а тому судом безпідставно стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір за кожною майновою вимогою окремо по 908 грн., що загалом становить 1816 грн 00 коп.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу в установлений строк до апеляційного суду позивачем не подано.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За змістом частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому справа переглядається виключно в частині вирішення питання про розподіл судового збору за наслідками розгляду справи судом першої інстанції .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскарженій частині не відповідає.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 заявила дві вимоги майнового характеру: про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 29567 грн 03 коп., про стягнення моральної шкоди у сумі 2000 грн.00 коп.

За змістом частини 1, пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суд.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2270 грн.

Як роз`яснено у пункті 13 Постанови №10 Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року , якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог.

З матеріалів справи вбачається, що загальний розмір майнових вимог, заявлених позивачкою до стягнення з товариства у цій справі становить - 31567 грн 03 коп. (29567,03+2000).

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 до сплати підлягав судовий збір у мінімальному розмірі, встановленому законом 908 грн за вимогу про стягнення моральної шкоди , від сплати судового збору за вимоги про стягнення заробітної плати позивач звільнена відповідно до вимог , передбачених Законом України «Про судовий збір» , але судовий збір нею сплачено не було.

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції, керуючись вимогами статті 141 ЦПК України, дійшов висновку про стягнення на користь держави судового збору у розмірі 1816 грн ( 908 грн за вимогу про стягнення заробітної плати та 908 грн за вимогу про стягнення моральної шкоди ) .

В той же час, колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду , оскільки розмір судового збору, який підлягав стягненню з відповідача на користь держави повинен був обраховуватися із загальної суми усіх вимог, а саме із 31567 грн 03 коп. ( вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди) і становив 908 грн.00 коп.

З огляду на встановлені у справі обставини, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь держави 1816 грн судового збору є помилковим, оскільки судовий збір за подання позову у цій справі, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» становить 908 грн, який і підлягав стягненню з відповідача на користь держави .

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановивши, що при розподілі судового збору на наслідками розгляду справи суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм процесуального права, колегія суддів змінює оскаржуване рішення в частині стягнення з ТОВ «Роменський завод продтоварів» на користь держави судового збору у розмірі 1816 грн 00 коп. та вважає за необхідне стягнути судовий збір у сумі 980 грн.00 коп.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» задовольнити частково .

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2021 року змінити в частині визначення розміру стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю«Роменський завод продтоварів» на користь держави судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю«Роменський завод продтоварів» на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 980 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.І. Собина

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко