Номер провадження: 22-ц/813/3908/22
Номер справи місцевого суду: 509/753/21
Головуючий у першій інстанції Жижка О. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг», за участю третьої особи на стороні відповідача: Керекдярто Петер керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ № SR-OC-0033 від 18.01.2021 ТОВ «Альянс Холдинг», яким звільнено позивача з роботи касира торгівельної зали АЗС R8005 за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, поновити позивача на роботі касира торгівельної зали АЗС R8005 (Одеська обл., Біляївський район, с/рада Усатівська, 18 км дороги Одеса-Миколаїв) ТОВ «Альянс Холдинг», стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.01.2021 року по день ухвалення рішення у справі, та стягнути з відповідача на користь позивача 15 000 грн. моральної шкоди, що полягає у незаконному звільненні з роботи, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та засобів до існування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з 28.03.2008 року по 18.01.2021 року працювала касиром торгівельної зали АЗС R8005, за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Усатівська, 18 км. дороги Одеса-Миколаїв, у ТОВ «Альянс Холдинг». 18.01.2021 року наказом № SR-OC-0033 її було звільнено із займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України, без будь-яких пояснень. Позивач зазначає, що вона сумлінно виконувала покладені на неї обов`язки, за що неодноразово отримувала премії, тому своє звільнення вважає незаконним та безпідставним, у зв`язку з чим звернулася до суду.

Відповідач позов не визнав, подав відзив, в якому пояснив, що позивачка неодноразово порушувала трудову дисципліну, за що вже мала два дисциплінарних стягнення у вигляді догани від 31.07.2020 року за порушення умов проведення промо-акції та від 16.09.2020 року за відсутність контролю за роботою системи відеоспостереження та неповідомлення про її несправність. Однак, ніяких висновків після цього не зробила, відношення до роботи не змінила, з колегами та керівником поводила себе зухвало, на конструктивні зауваження по роботі не реагувала. 30.11.2020 року ситуація повторилася, позивач в черговий раз допустила порушення трудової дисципліни, а саме перебуваючи в цей день на роботі, з 01:00 год. по 03:18 год. була відсутня на своєму робочому місці. В цей час двері АЗС були зачинені і клієнту, який приїхав о 01:26 годині, довелося їхати на іншу АЗС. О 01:41 годині та 03:15 годині приїздили інші клієнти, які змогли потрапити до АЗС через оператора станції, а обслуговувала їх інший касир. На наступній робочій зміні відповідач просив надати позивача письмові пояснення, проте остання надати їх відмовилася, про що було складено відповідний акт від 03.12.2020 року. З 04.12.2020 року до 17.01.2021 позивач була відсутня на робочому місці через хворобу та відпустку, а 18.01.2021 року відповідач її звільнив за п. 3 ст. 40 КЗпП України. При цьому, відповідач звертає увагу, що позивач за останні 7 місяців тричі допустила порушення трудової дисципліни, з який 2 рази її було притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а третій раз вже звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач систематично порушувала трудову дисципліну, за що неодноразово притягувалася до дисциплінарного стягнення у вигляді догани, проте відношення до своїх трудових обов`язків не змінила та знову вчинила дисциплінарний проступок, внаслідок чого у роботодавця виникло право на її звільнення на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі № 363/4221/16-ц (провадження № 61-28075св18), зроблено висновок, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної та громадської відповідальності, та порушив її знову.

Як правильно встановлено районним судом та вбачається з матеріалів справи, 28.03.2008 року на підставі Наказу SR-ОС-0452 позивач була прийнята на посаду касира торгівельного залу до структурного підрозділу АЗС ТОВ «Альянс Холдинг» (а.с.10, т.1).

18.01.2021 року Наказом SR-ОС-0033 позивача було звільнено з посади касира торгівельної зали АЗС R8005 (Одеська область, Біляївський район, с/рада Усатівська, 18 кв. дороги Одеса-Миколаїв) за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Підставою звільнення є службова записка начальника АЗС R8002, R8005, R8010 ОСОБА_2 від 18.01.2021 року та накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани) № 563-Д від 31.07.2020 року та № 694-Д від 16.09.2020 року.

Так, відповідно до Наказу № 563-Д від 31.07.2020 року касиру ОСОБА_1 було винесено догану за порушення трудової дисципліни, а саме використання нею під час виконання своїх трудових обов`язків картки програми лояльності «Клуб Shell SMART», яка не належала клієнтам, що здійснювали оплату в даний момент, з метою накопичення балів та для їх обміну на товари в магазині АЗС а рамках акції «Якість гри з Shell та Ferrari», що є порушенням п.1.12 Посадової інструкції касира торгівельної зали, Правил використання карток лояльності персоналом АЗС від 07.12.2010 року та Переліку заборонених дій для персоналу АЗС від 10.02.2017 року, з якими позивач була ознайомлена, про що свідчить її підпис (а.с. 66-80), та повинна була враховувати при виконанні своїх службових обов`язків.

Так, відповідно до п. 1.12 Посадової інструкції позивач зобов`язувалася контролювати процес проведення акції відповідно до наданих інструкцій і робочих вказівок.

Такими інструкціями та робочими вказівками є, зокрема, вищезазначені Правила використання карток лояльності та Перелік заборонених дій.

Відповідно до розділу "Заборонені операції з картами лояльності" Правил використання карток лояльності та Переліку заборонених дій працівникам АЗК, у тому числі і відповідачу категорично заборонено використовувати картки лояльності, які не належать клієнту, що здійснює оплату в даний момент, з метою накопичення балів, а також приносити на територію АЗС будь-які картки лояльності, що не належать клієнту, який здійснює оплату в даний момент.

Як вбачається із Службової записки начальника АЗС R8002, R8005, R8010 ОСОБА_2 , складеної за результатами аналізу роботи персоналу 27.07.2020 року, позивач на своїй робочій зміні 24.07.2020 року мала при собі на робочому місці картку лояльності, яка не належала клієнтам, що здійснювали покупки у цей день, та скористалася нею під час виконання трудових обов`язків для придбання ексклюзивного м`яча Ferrari за акційною ціною 99 грн. (обов`язковою умовою для такої ціни має бути попередня заправка на 100 л преміального палива V-Power-4 заправки від 25 л), для відвернення уваги обравши час, коли на АЗС було багато клієнтів (т. 1 а. с. 81).

Відтак, позивачем, як працівником ТОВ «Альянс Холдинг» було допущено порушення Посадової інструкції, Правил використання карток лояльності та Переліку заборонених дій.

З вказаною службовою запискою позивач була ознайомлена в присутності ОСОБА_2 та двох працівників відповідача, однак від ознайомлення під підпис та надання пояснень відмовилась, про що свідчить відповідний напис на службовій записці (т. 1 а. с. 81).

Вищезазначене порушення також підтверджуються пояснювальною запискою позивача від 28.07.2020 року, в якій позивач підтвердила, що на зміні 24.07.2020 року нею по картці лояльності № НОМЕР_1 було "пробито" (тобто, проведено) м`яч (т.1 а. с. 82).

Вказану картку лояльності було зареєстровано на вигадану особу ОСОБА_3 , що підтверджується пояснювальною запискою ОСОБА_4 від 29.07.2020 року та використовувалася позивачем на її робочих змінах, що підтверджується довідкою керуючого територією ТОВ «Альянс Холдінг» ОСОБА_5 та додатком у вигляді роздруківки транзакцій по картці лояльності №565519 (т. 1 а. с. 83-88).

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається із вже згадуваної вище службової записки проступок позивача виявлено 27.07.2020 року, а догану оголошено позивачу відповідно до Наказу 563-Д 31.07.2020 року - тобто в межах строку, встановленого ст. 148 КЗпП України.

Відповідно до Наказу 694-Д від 16.09.2020 року позивачу винесено другу догану за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність контролю протягом зміни за роботою системи відео спостереження і напрямку слідкування відеокамер, а також неповідомлення начальника АЗС про несправність та вимкнення системи відеоспостереження, що становило загрозу цілісності товарів та матеріальних цінностей АЗС, що є невиконанням п.4.4 та п.4.6 Посадової інструкції касира торгівельної зали (т. 1 а. с. 64).

Так, відповідно до положень п.4.4 та п.4.6 Посадової інструкції, позивач зобов`язувалася на початку і протягом зміни контролювати роботи системи і напрямок слідкування відеокамер, а також інформувати начальника АЗС про всі обставини, що становлять загрозу цілісності товарів і матеріальних цінностей, в тому числі насамперед, про несправність кнопки тривожної сигналізації і системи відеоспостереження.

Порушення даних положень були виявлені начальником АЗС R8002, R8005, R8010 ОСОБА_2 , що підтверджується її службовою запискою без дати а. с. 90, відповідно якої 18 серпня 2020 року, отримавши запит від працівника відділу аудиту Вероніки Сороки на перевірку підозрілих транзакцій з картки лояльності, нею було проведено службове розслідування, переглянуто записи відео спостереження та проаналізована робота персоналу АЗС 8005 у липні-серпні 2020 року, внаслідок чого були виявлені грубі порушення зі сторони касира торгівельної зали АЗС 8005 ОСОБА_1 . Так, позивачем на робочій зміні 15.08.2020 року був проведений обмін товару на бали в магазині АЗС по картці лояльності № НОМЕР_2 за бали, при цьому дана транзакція була проведена в період відключення камер відеоспостереження, хоча відключення електроенергії в той період не було, про технічні несправності обладнання позивач не повідомляла, записи в журналі прийому-передачі зміни про це відсутні. Крім того, ОСОБА_2 була проаналізована історія транзакцій по вказаній картці лояльності за липень та серпень 2020 року та виявлено, що дана картка використовувалася для накопичення та списання балів лише на робочих змінах ОСОБА_1 (02.07.2020 року, 04.07.2020 року, 05.07.2020 року, 12.07.2020 року, 16.07.2020 року, 19.07.2020 року). За допомогою даної картки були покупки газу із застосуванням знижки та супутні товари. Зі слів клієнта, на ім`я якого зареєстрована картка, 15.08.2020 року його не було на АЗС і карткою він не користувався. Таким чином, позивач використовувала картку клієнта в особистих цілях, зловживавши своїми трудовими обов`язками.

Факт фізичного відключення системи відеонагляду на об`єкті ТОВ «Альянс Холдинг», що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Усатівська, 18 кв. дороги Одеса-Миколаїв 15.08.2020 року у період часу з 22:48 до 22:59, також підтверджується Актом експертизи технічного стану існуючої системи відеоспостереження АЗС 8005 №19-03/41 (т. 1 а. с. 91).

На виконання ст. 149 КЗпП України відповідачем були відібрані у позивача письмові пояснення, що підтверджується пояснювальною запискою ОСОБА_1 від 16.09.2020 року, відповідно якої своєї провини остання не визнає, зазначивши, що на зміні 15.08.2020 року камери відеоспостереження ніхто не відключав, чужою карточкою лояльності в особистих цілях ніхто не користувався та вона не бачила, щоб камери відеоспостереження були відключенні (т. 1 а. с. 92).

Враховуючи, що проступок позивача було виявлено після 18.08.2020 року, а догану оголошено позивачу 16.09.2020 року, відповідачем дотримано строку, встановленого ст. 148 КЗпП України.

При цьому, накази про застосування до неї догани позивачем не оскаржено, з метою, як зазначила позивач в позовній заяві збереження нормальних трудових відносин з роботодавцем.

18.01.2021 року на підставі службової записки ОСОБА_2 було виявлено чергове порушення позивачем трудової дисципліни (т. 1 а. с. 62). Так, переглядаючи 01.12.2020 року записи відеоспостереження, ОСОБА_2 були виявлені з боку ОСОБА_1 грубі порушення трудової дисципліни, а саме відсутність на робочому місці протягом тривалого часу та не обслуговування клієнтів, що є порушенням п.1.6 (контролювати присутність на робочому місці працівників АЗС) та Додатку № 1 (касир в приміщенні магазину очікує клієнта) Посадової інструкції касира торгівельної зали, а також п.3.2 (а) (працівник зобов`язаний дотримуватись дисципліни праці, використовувати весь робочий час для продуктивної праці) і п.5.2 (працівник повинен чітко дотримуватися встановленого для нього режиму робочого часу (початок та кінець зміни, роботи) та часу відпочинку (перерви, дні відпочинку), зафіксованих у робочому графіку) Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ТОВ «Альянс Холдинг». Так, ОСОБА_1 на своїй робочій нічній зміні 30.11.2020 року з 01:00 по 03:18 годину не виконувала свої трудові обов`язки та без поважних причин не перебувала на своєму робочому місці в при касовій зоні чи в торгівельній залі АЗС, а перебувала з напарницею касиром ОСОБА_4 у службовому приміщенні (кабінеті начальника АЗС). В цей час вхідні двері були зачинені, тому клієнт, що приїхав о 01:26 годині не зміг потрапити до магазину АЗС. В 01:41 та 03:15 приїздили інші клієнти, які потрапили до магазину через оператора заправної станції, який відчинив їм двері та покликав касирів. Проте клієнтів обслуговувала ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 до свого робочого місця не виходила. На наступній робочій зміні відповідач просив позивача надати письмові пояснення, проте ОСОБА_1 у присутності свідків відмовилася надавати письмові пояснення, мотивуючи це тим, що не вважає за потрібне, про що було складено відповідний акт від 03.12.2020 року (т. 1 а. с. 105).

Разом з тим, відповідно пояснювальної записки ОСОБА_4 від 02.12.2020 року, вона 29.11.2020 року була на зміні разом з ОСОБА_6 та в ніч наступного дня, починаючи з 01:00 до 02:30 години їх не було на робочому місці, вони були в кабінеті та пили чай (т.1 а. с. 104).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: (1) догана, (2) звільнення.

Враховуючи, що з 04.12.2020 року по 08.12.2020 року позивач була на лікарняному (а.с. 20 т. 1), а в подальшому до 17.01.2021 року включно перебувала у відпустці, що й не оспорюється сторонами, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення позивача із займаної посади 18.01.2021 року було застосовано з дотриманням строків, встановлених ст.148 КЗпП України, після виходу позивача з відпустки.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Під систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який вже раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок (правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.02.2020 у справі №345/472/19, від 07.05.2020 у справі №333/1839/19, від 08.04.2020 у справі №554/9453/15-ц і від 03.06.2020 у справі №766/7760/17).

Враховуючи чергове порушення трудової дисципліни, встановлене на підставі службової записки від 18.01.2021 року та враховуючи попередні дисциплінарні стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді догани № 563-Д від 31.07.2020 року та № 694-Д від 16.09.2020 року, позивача 18.01.2021 року на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України було звільнено із займаної посади (Наказ № SR-ОС-0033 від 18.01.2021 року, а. с. 61 т. 1).

Позивачу було запропоновано ознайомитися та підписати наказ про звільнення, проте остання, від підпису відмовилася, про що складено відповідний акт від 18.01.2021 року у присутності свідків а. с. 107 т. 1.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно було звільнено позивача з роботи, оскільки ОСОБА_1 з липня 2020 року по січень 2021 рік три рази допустила порушення трудової дисципліни, з яких два рази до неї були застосовані відповідні заходи стягнення у вигляді догани на підставі наказів № 563-Д від 31.07.2020 року та № 694-Д від 16.09.2020 року, законність яких у встановленому законом порядку не спростована. Будучи обізнаною про зміст допущених нею порушень, що стали причиною накладення на неї дисциплінарного стягнення, позивач відношення до роботи в сторону добросовісного виконання своїх службових обов`язків не змінила та 30.11.2020 року допустила чергове порушення трудової дисципліни, що і стало наслідком її звільнення з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Крім того, в суді першої інстанції, 31.05.2021 року, з метою з`ясування обставин, були допитані з приведенням до присяги та попередженням про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань свідки, співробітники позивача: начальник АЗС Новицька М.М., касир торгівельного залу ОСОБА_4 та територіальний менеджер ОСОБА_5 , які також підтвердили обставини вчинення ОСОБА_1 порушень трудової дисципліни використання недозволених карток лояльності, відсутність на робочому місці, не реагування на зауваження та попередження.

Доводи апеляційної скарги, що ухвалюючи рішення, суд не з`ясував, яку саме матеріальну шкоду вона нанесла своїми діями та бездіяльністю відповідачу, не спростовують правильність рішення суду, оскільки позивач була притягнута до дисциплінарної, а не до матеріальної відповідальності. До дисциплінарної відповідальності працівник притягується за невиконання чи неналежне виконання своїх трудових обов`язків, які не обов`язково пов`язуються з заподіянням матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо неспіврозмірності допущених позивачем порушень із застосуванням до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення також не спростовують правильність висновків суду, оскільки позивач на протязі 7 місяців три рази допускала порушення трудової дисципліни, 2 рази притягувалася до дисциплінарного стягнення у вигляді догани, проте відношення до своїх службових обов`язків не змінила та допустила нове порушення трудової дисципліни, за що і була звільнена на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, районним судом зроблено правильний та обґрунтований висновок про те, що позивачка допустила порушення трудової дисципліни після винесення їй повторного дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, а тому у роботодавця виникло право на звільнення її з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, та зводяться лише до незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 24.02.2022 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк